ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

12 квітня 2022 року м.Суми

Справа №573/1351/20

Номер провадження 22-з/816/77/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - фізична особа - підприємець ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження питання розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ФОП ОСОБА_2 , у якому просив поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 18 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Сумського апеляційного суду від 04 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Конорєва В.О. залишено без задоволення і рішення Білопільського районного суду Сумської області від 18 грудня 2020 року залишено без змін.

Додатковою постановою Сумського апеляційного суду від 24 березня 2021 року заяву ФОП ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 1 250,00 грн компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 24 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Конорєвим Володимиром Олексійовичем, задоволено частково.

Постанову Сумського апеляційного суду від 04 березня 2021 року та додаткову постанову Сумського апеляційного суду від 24 березня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Сумського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 : скасовано рішення Білопільського районного суд Сумської області від 18 грудня 2020 року та ухвалено нове про поновлено ОСОБА_1 на посаді кур`єра у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ; стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 41378 грн. 99 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат і стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 1261 грн. 20 коп.

17.08.2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив суд вирішити питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката за надання правової допомоги під час апеляційного перегляду справи, на підставі доказів поданих до справі і доданих до заяви.

Додатковою постановою Сумського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено: стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по наданню професійної правничої допомоги в розмірі 3500 грн. 00 коп.

17.08.2021 року на адресу Білопільського районного суду Сумської області також надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд вирішити питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката за надання правової допомоги під час судового розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 5000 грн.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 30.09.2021 року відмовлено у задоволенні заяви позивачу ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення суду щодо розподілу судових втрат позивача, суд першої інстанції мотивував тим, що таке питання має бути вирішене судом апеляційної інстанції, який задовольнив позов, скасувавши помилкове рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись з ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 30.09.2021 року, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне встановлення фактичних обставин справи, застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення - ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 30 вересня 2021р, про відмову ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат та ухвалити нове судове рішення, яким ухвалити додаткове судове рішення щодо розподілу на сторону відповідача судових витрат позивача в сумі 5000 грн. на оплату професійної правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції.

Постановою Сумського апеляційного суду від 25 січня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Конорєва Володимира Олексійовича залишено без задоволення, а ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 30 вересня 2021 року залишено без змін.

Проте ухвалою апеляційного суду від 07.04.2022 року призначено справу до розгляду для вирішення питання розподілу усіх судових витрат, понесених стороною під час судового розгляду.

Сторони до апеляційного суду не прибули, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши повноту вирішення питання розподілу щодо фактично понесених судових витрат у справі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у своєму позові вказав розмір судових витрат на професійну допомогу у розмірі 3000 грн, долучив ордер, виданий на підставі укладеного з адвокатом Конорєвим В.О. договору про надання правової допомоги від 12.07.2020 щодо представництва його інтересів в Білопільському районному суді і зазначив, що в подальшому очікує понести витрати на правову допомогу - 2000грн і на проведення почеркознавчої експертизи - 4000грн.

Протягом розгляду позову судом першої інстанції від позивача та його представника не надходило доказів на підтвердження фактично понесених витрат на послуги адвоката у розмірі 3000грн, який приймав участь в судових засіданнях 28.10.2020р. і 18.12.2020, а також щодо понесення ним додаткових витрат на послуги адвоката.

Відповідно до частини 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно протоколу судового засіданні від 18.12.2020 такої заяви від представника позивача до закінчення судових дебатів у справі зроблено не було.

Позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову по поновлення на роботі, окрім вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Такий судовий збір за подання вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивач не сплатив.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні витрати, на професійну допомогу адвоката у розмірі 3000грн. та додаткових витрат на послуги адвоката - 2000грн., всього 5000грн.

Позивачем було оскаржено в касаційному порядку рішення суду першої інстанції від 18.12.2020 та постанова і додаткова постанова апеляційного суду від 04.03.2021 і 24.03.2021.

До касаційної скарги додано договір про надання правничої допомоги від 22.03.2021 та квитанція про сплату гонорару адвокату в сумі 2000грн.

Ухвалою суду касаційної інстанції від 22.04.2021 касаційна скарга залишалася без руху через не сплату судового збору у розмірі 1682 грн., які були оплачені позивачем згідно чеку 06.05.2021.

За результатами касаційного перегляду справи, постановою Верховного Суду від 24.06.2021 постанова апеляційного суду від 04.03.2021 та додаткова постанова від 24.03.2021 скасовані і справу повернуто на новий розгляд до Сумського апеляційного суду.

При новому перегляді справи апеляційний суд своєю постановою від 10.08.2021 скасував рішення Білопільського районного суду сумської області від 18.12.2020 та поновив на роботі ОСОБА_1 , стягнув на його користь 41378,99 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь держави 1261,20грн судового збору за апеляційний перегляд справи.

Також 14.09.2021 апеляційним судом ухвалено додаткове рішення щодо розподілу понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката і стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату послуги адвоката Конорєва В.О. під час апеляційного розгляду справи 3500грн.

17.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат вартості правничу допомогу, наданої в суді першої інстанції в розмірі 5000грн, які сплачені позивачем відповідно до договору про надання правової допомоги від 12.07.2020 та додаткової угоди до цього договору від 12.07.2020, а також квитанції про сплату 12.07.2020 адвокату гонорару в сумі 3000грн та ще 2000грн - 15.08.2021.

Тобто фактично порушено вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції, які залишено без задововлення у зв`язку із прийняттям рішення по суті заявленого позову судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладених обстави, колегія суддів визнає, що через недотримання позивачем порядку надання доказів про понесені витрати на послуги адвокату під час судового розгляду справи місцевим судом, як визначено у ч.8 ст. 141 ЦПК, ці витрати у розмірі 5000грн не підлягають задоволенню. Витрати щодо оплати правничої допомоги на стадії апеляційного перегляду справи вирішено додатковою постановою апеляційного суду від 14.09.2021 і на користь останнього стягнуто з відповідача 3500грн. Залишилося не вирішеним питання розподілу судових витрат, які позивач поніс на стадії касаційного перегляду справи в сумі 3689,50грн, притому, що його касаційна скарга була задоволено частково.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог шляхом прийняття додаткового рішення в силу ст. 270 цього Кодексу.

У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Враховуючи вище викладене та те, що апеляційний суд прийняв нове судове рішення по справі, який задовольнив вимоги про поновлення позивача на роботі та стягнув на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, і в матеріалах справи є документи, якими фактично підтверджено витрати по оплаті судового збору в сумі 1689,50грн за подання касаційної скарги та оплата послуг адвоката в сумі 2000грн під час розгляду підготовки касаційної скарги, колегія суддів враховуючи, що касаційна скарга була задоволена частково, визнає, що ці витрати підлягають відшкодуванню шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 тільки 3189,50грн., зменшивши витрати на послуги адвоката до 1500грн.

Керуючись ст.ст. 270, 367, 374, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування фактично понесених судових витрат за касаційний перегляд справи 3189 грн 50 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2022 року

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Ю.А. Філонова

В.Ю.Рунов