Справа № 465/805/22
провадження №2-п/457/4/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Грицьківа В.Т.,

з участю секретаря Ринди О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Трускавцi заяву адвоката Золотухіна О.О. про перегляд заочного рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 05.07.2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 05.07.2022 року задоволено цивільний позов ТОВ "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за договором позики №2369873 від 22.05.2021 р. у розмірі 72821,71 грн., з яких: 12000,00 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 25104,00 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 35280,00 грн. заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 437,71 грн. інфляційні втрати. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Заявник звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що дане рішення ухвалено за відсутності відповідача ОСОБА_1 , дана обставина не дозволила йому реалізувати свої права, а також позивач не мав права після закінчення строку дії кредитного договору (21.06.2021 року) нараховувати відповідачу заборгованість за процентами.

Заявник, представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та місце розгляду справи.

Заявник - адвокат Золотухін О.О., подав суду клопотання про відкладення розгляду його заяви, оскільки він не може бути присутнім в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши надані документи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ст. 288 ЦПК України, скасування заочного рішення суду можливе за таких умов: заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз ст. 288 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце судового засідання рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке повернуто на адресу суду з відміткою «повернуто за терміном зберігання». Тому суд приходить до висновку, про поважність причини неявки відповідача в судове засідання.

Разом з тим, наведений представником відповідача у заяві аргумент для скасування заочного рішення, а саме те, що позивач не мав права після закінчення строку дії кредитного договору -21.06.2021 року нараховувати відповідачу заборгованість за процентами, заявник обгрунтовує наявністю такого висновку в аналогічних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519 та постанові Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 390/1875/16-ц.

Однак, з аналізу зазначених рішень, суд приходить до висновку, що наведена заявником судова практика стосується інших правовідносин, які були обумовлені кредитними договорами, що не містили право кредитора нараховувати відсотки за користування позикою після закінчення строку кредитного договору, а також обов"язку боржника сплачувати такі відсотки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

В свою чергу правовідносини сторін по справі - кредитора ТОВ "Вердикт Капітал" та позичальника ОСОБА_1 регулюються договором позики №2369873 від 22.05.2022 року /а.с. 8-14/, згідно п. 3.1.1 якого, проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості включно. Згідно п. 4.3.2. договору, позичальник зобов"язаний повернути позику та сплатити нараховані проценти.

Отже, судові рішення, наведені заявником у заяві про перегляд заочного рішення для порівняння, та судове рішення, про перегляд якого подано заяву, постановлені у справах з різними фактичними обставинами, що не свідчить про неправильне застосування судом норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Інших доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи адвокат Золотухін О.О. у заяві про перегляд заочного рінення не наводить.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, тому за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись, ст.ст.260, 280-289 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката Золотухіна О.О. про перегляд заочного рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 05 липня 2022 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя: В. Т. Грицьків