КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 376/1962/21 Головуючий у суді І інстанції Віговський С.І.
Провадження № 22-ц/824/9410/2022 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

29 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 4 лютого 2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Сквирського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 4 лютого 2022 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України, та без додержання вимог 356 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів апеляційної скарги вбачається, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена 4 лютого 2022 року за відсутності учасників справи, в тому числі позивача, дата виготовлення її повного тексту судом не зазначена, у той же час з апеляційною скаргою позивач звернувся безпосередньо до суду першої інстанції лише 7 липня 2022 року, про свідчить вхідний номер на апеляційній скарзі (а.с. 60).

В апеляційній скарзі порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що оскаржувану ухвалу позивач не отримував та про її існування стало відомо, коли його викликали у червні 2022 року до Сквирської міської ради з приводу демонтування спірного гаража.

Проте, наведені підстави неможливо вважати поважними для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки вони не узгоджуються з матеріалами справи, в яких відсутні жодні докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 копії ухвали Сквирського районного суду Київської області від 4 лютого 2022 року, яка є додатком до апеляційної скарги.

Такі докази (копія довідок про стан здоров'я, про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, розписки про отримання судового рішення, поштовий конверт тощо) на порушення вимог пункту 4 частини четвертої статті 356 ЦПК України також не були долучені позивачем до апеляційної скарги, а безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою також передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду апеляційної інстанції належні докази та вказати на обґрунтовані підстави, які підтверджують поважність причини пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Подана апеляційна скарга також не може бути прийнята до провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як передбачено підпунктом 9.2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Такий висновок про правильне застосування норм права висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року в справі № 915/955/15.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з розрахунку на місяць у 2022 році відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» складав 2 481,00 грн.

Отже, за подання даної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції скаржник має сплатити 496,20 грн судового збору.

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; отримувач коштів: ГУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812.

Призначення платежу: *;101; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу від 4 лютого 2022 року по справі № 376/1962/21, Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі або належним чином засвідченні копії.

Відповідно до частини другої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема найменування суду, до якого подається скарга.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області, проте станом на 7 червня 2022 року цей суд ліквідовано на підставі Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017, а справа підлягає перегляду в апеляційному порядку саме Київським апеляційним судом, юрисдикція якого поширюється на м. Київ та Київську область.

Отже, позивачу необхідно виправити найменування суду, до якого подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції у даній справі.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

За правилом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для подання обгрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та усунення наведених вище недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 4 лютого 2022 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а у разі не усунення інших недоліків апеляційної скарги вона вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко