Справа №295/6186/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Перекупка І.Г., розглянувши заяву заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Пріма Ніна Василівна про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати недійсним договір дарування Ѕ квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Ніною Василівною між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10.09.2020 за № 1466; зобов`язати центр надання адміністратвиних послуг Житомирської міської ради відновити державний реєстр речових прав на нерухоме майно, яке існувало до порушення.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначено, що в даний час існує підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірну квартиру, оскільки дана квартира без згоди позивача ОСОБА_1 може бути відчужено на користь третіх осіб, що зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заяву про забезпечення позову слід повернути позивачу, оскільки воно подана без додержання вимог, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову заявником не сплачено судовий збір.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2270 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В порушення ЗУ «Про судовий збір», позивачем при зверненні до суду із позовною вимогою немайнового характеру не сплачено судовий збір в розмірі 454 грн.

Хибною є позиція позивача, що він, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (Далі Закон № 3674-VI) з огляду на наступне.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18), ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 757/2037/18-ц (провадження № 61-6113ск20) та ухвалі Великої палати Верховного Суду від 13 квітня 2020 року у справі № 9901/70/20 (провадження 11-128заі20).

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року, № 3551-XII, «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 даного Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Отже, оскільки позивач звернувся до суду з вимогою, яка не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання позовної заяви у цій справі підлягає сплаті.

У статті 151 ЦПК України визначені вимоги до заяви про забезпечення позову.

Зокрема, за положеннями ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин заяву необхідно повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 206, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає йому повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Перекупка