Постанова

Іменем України

28 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 334/10417/14-ц

провадження № 61-12195св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Усика Г. І. (суддя-доповідач), Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2021 року у складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Бєлки В. Ю., Маловічко С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, зустрічних вимог та судових рішень судів попередніх інстанцій

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 30 червня 2011 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0134/11/17-NW, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 160 000,00 грн на строк до 29 червня 2026 року для придбання житлової нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

За забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 30 червня 2011 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г. М., зареєстрований у реєстрі за № 2559, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку банку придбану ним квартиру АДРЕСА_2 .

16 червня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» призначено начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Соловйову Н. А. строком на 1 рік, з 16 червня 2014 року до 16 червня 2015 року включно.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, станом на 03 вересня 2014 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі166 757,71 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 151 482,01 грн, нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом - 12 352,65 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату процентів - 2 923,05 грн.

Посилаючись на наведене, банк просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум» про припинення зобов`язання внаслідок поєднання боржника і кредитора в одній особі.

Зустрічні позовні вимоги мотивував тим, що 19 лютого 2007 року він був прийнятий на роботу на посаду начальника відділу оцінки ризиків Запорізької філії Акціонерного комерційного банку «Форум» (далі - АКБ «Форум»), після перейменування ПАТ «Банк Форум».

16 грудня 2013 року він був звільнений з посади головного спеціаліста Відділу реструктуризації Управління моніторингу та реструктуризації Департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу на підставі пункту 6 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2014 року у справі № 334/401/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року, визнано незаконним наказ голови правління ПАТ «Банк Форум» від 13 грудня 2013 року № 1679к про його звільнення з роботи на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України та поновлено на на посаді головного спеціаліста відділу реструктуризації управляння моніторингу та реструктуризації департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу ПАТ «Банк Форум»; стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 110 898,90 грн та 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2015 року у справі № 334/4144/15-ц з ПАТ «Банк Форум» на його користь стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в розмірі 111 445,20 грн. Зазначені судові рішення набрали законної сили, однак на момент звернення до суду із зазначеним позовом банком не виконані.

Посилаючись на те, що його заборгованість за кредитним договором перед ПАТ «Банк Форум» з урахуванням часткового її погашення становить 115 394,10 грн, тоді як заборгованість ПАТ «Банк Форум» у перед ним згідно з рішеннями Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справах № 334/401/14-ц, № 334/4144/15-ц становить 227 344,10 грн, просив відмовити в задоволенні позову ПАТ «Банк Форум», а його зустрічний позов задовольнити, а саме:

- у зв`язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі, визнати припиненим з 14 травня 2015 року зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором від 30 червня 2011 року № 0134/11/17-NW та додатковими угодамидо нього в частині заборгованості за кредитом у повному обсязі;

- визнати відсутнім у ПАТ «Банк Форум» права на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором;

- визнати припиненим з 14 травня 2015 року іпотечний договір від 30 червня 2011 року, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1

- визнати відсутнім у ПАТ «Банк Форум» права на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30 червня 2011 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року позовну заяву ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненим з 10 березня 2016 року зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором від 30 червня 2011 року № 0134/11/17-NW та додатковими угодами до нього, в частині заборгованості за кредитним договором у розмірі 115 394,08 грн.

Визнано відсутнім у ПАТ «Банк Форум» права на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 30 червня 2011 року

№ 0134/11/17-NW та додатковими угодами до нього.

Визнано припиненим з 10 березня 2016 року іпотечний договір від 30 червня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г. М., зареєстрований у реєстрі за № 2559, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 .

Визнано відсутнім у ПАТ «Банк Форум» права на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30 червня 2011 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , а саме: на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 має заборгованість перед банком за кредитним договором, а ПАТ «Банк Форум» має заборгованість перед ОСОБА_1 з виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу та щодо відшкодування моральної шкоди, а тому відбулося поєднання боржника та кредитора в одній особі, що відповідно до статті 606 ЦК України є підставою для припинення кредитних зобов`язань позивача та припинення договору іпотеки.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено. Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 рокускасовано, справу за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що до спірних правовідносин не застосовуються положення статті 606 ЦК України, оскільки у цих правовідносинах, поєднання кредитора і боржника в одній особі не відбулося, між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» існують різні зобов`язання, які повинні виконуватись відповідно до умов договорів (кредитного, трудового), а тому наявність у них обов`язків один перед одним щодо сплати коштів за кредитним договором, сплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу не свідчить про поєднання боржника та кредитора в одній особі. Апеляційним суд також зауважив, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16 червня 2014 року прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з 16 червня 2014 року, а тому слід врахувати також положення пункту 8 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» згідно з яким, з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язання за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Постановою Верховного Суду від 11 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року залишено без змін.

Суд касаційної інстанції вважав обґрунтованим висновок апеляційного суду про те, що вперіод здійснення ліквідаційної процедури банку задоволення вимог кредиторів до банку має здійснюватися в порядку та в черговості, передбачених статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому припинення зобов`язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог не допускається. Вказаним Законом встановлений певний порядок погашення вимог до банку, який ліквідується, а тому зарахування зустрічних вимог у процедурі ліквідації банку може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України «Про банки і банківську діяльність». Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі

№ 6-2047цс16. Зважаючи на те, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16 червня 2014 року прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з 16 червня 2014 року, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість зарахування зустрічних вимог у процедурі ліквідації банку.

Під час продовження розгляду в суді першої інстанції справи за первісним позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме у жовтні 2018 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум» про припинення зобов`язання зарахуванням (на підставі статті 601 ЦК України), який ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2019 року прийнято до спільного розгляду.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував наявністю підстав для зарахування зобов`язань за первісними та зустрічним позовами на підставі статті 601 ЦК України, у зв'язку з чим просив:

- зарахувати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором зустрічні однорідні грошові вимоги ОСОБА_1 у розмірі 92 486,14 грн (сума заборгованості за кредитним договором від 30 червня 2011 року

№ 0134/11/17-NW), що виникли на підставі судових рішень /щодо стягнення заробітної плати та середнього заробітку (№ 334/401/14-ц, № 334/4144/15-ц, № 334/1913/16-ц, № 334/4671/18, № 334/8020/18);

- визнати припиненим з 02 листопада 2020 року зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором в частині заборгованості за кредитом у загальному розмірі 92 486,14 грн;

- визнати відсутнім у ПАТ «Банк Форум» права на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором;

- визнати припиненим з 02 листопада 2020 року іпотечний договір від 30 червня 2011 року, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 ;

- визнати відсутнім у ПАТ «Банк Форум» права на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30 червня 2011 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2020 року до участі у справі як правонаступника позивача ПАТ «Банк Форум» залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»), яке набуло права вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі укладеного з ПАТ «Банк Форум» договору № 0002/19/5 про відступлення прав вимоги від 26 березня 2019 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2020 року позов ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», залишено без задоволення, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Зараховано зустрічні однорідні вимоги ОСОБА_1 у розмірі 92 486,14 грн (сума заборгованості за кредитним договором від 30 червня 2011 року

№ 0134/11/17-NW), що виникли на підставі судових рішень /щодо стягнення заробітної плати та середнього заробітку (№ 334/401/14-ц, № 334/4144/15-ц, № 334/1913/16-ц, № 334/4671/18, № 334/8020/18), у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 30 червня 2011 року

№ 0134/11/17-NW,укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 .

Визнано припиненим з 02 листопада 2020 року зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором від 30 червня 2011 року № 0134/11/17-NW та додаткових угод до нього (право вимоги за яким відступлено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» згідно з договором від 26 березня 2019 року № 0002/19/5), в частині заборгованості за кредитом у загальному розмірі 92 486,14 грн.

Визнано відсутнім у ПАТ «Банк Форум» права на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 30 червня 2011 року

№ 0134/11/17-NWта додаткових угод до нього (право вимоги за яким відступлено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» згідно з договором від 26 березня 2019 року № 0002/19/5).

Визнано припиненим з 02 листопада 2020 року іпотечний договір від 30 червня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г. М., зареєстрований у реєстрі за № 2559, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 (право вимоги за яким відступлено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» згідно з договором від 26 березня 2019 року № 0002/19/5).

Визнано відсутнім у ПАТ «Банк Форум» права на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30 червня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г. М., зареєстрованим у реєстрі за № 2559, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 (право вимоги за яким відступлено ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» згідно з договором від 26 березня 2019 року № 0002/19/5), а саме: квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 17274185).

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для задоволення вимог зустрічного позову ОСОБА_1 про зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 92 486,14 грн (сума заборгованості за кредитним договором від 30 червня 2011 року № 0134/11/17-NW), що виникли відповідно до судових рішень/щодо стягнення заробітної плати та середнього заробітку (№ 334/401/14-ц, № 334/4144/15-ц, № 334/1913/16-ц, № 334/4671/18, № 334/8020/18), у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки припинення зобов`язання на підставі статті 601 ЦК України є самостійною підставою та не залежить від черговості задоволення вимог кредиторів у процедурі ліквідації банку. Зважаючи на наведене, суд вважав обґрунтованими решту вимог позову ОСОБА_1 , оскільки такі мають похідний характер від основного зобов`язанняза кредитним договором від 30 червня 2011 року № 0134/11/17-NWта додатковими угодами, щодо якого суд дійшов висновку про наявність підстав для його припинення зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», яке є правонаступником ПАТ «Банк Форум» задоволено, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», яке є правонаступником ПАТ «Банк Форум», задоволено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», яке є правонаступником ПАТ «Банк Форум», заборгованість за кредитним договором у розмірі 96 197,00 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», як правонаступника ПАТ «Банк Форум», та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив з відсутностівизначених законом підстав для припинення зобов`язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог ОСОБА_1 перед банком, оскільки вперіод здійснення ліквідаційної процедури банку заборонено зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог (стаття 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».Задоволення вимог кредиторів до банку має здійснюватися в порядку та черговості, передбачених статтею 52 цього Закону, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 761/34522/17, від 29 травня 2020 року у справі № 565/1067/15-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 648/4937/16-ц.

Зважаючи на те, що позичальник ОСОБА_2 належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, що призвело до виникнення у нього заборгованості в розмірі 166 757,71 грн, однак до ухвалення рішення у справі частково погасив заборгованість за кредитом у розмірі 70 950,09 грн, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» заборгованості в розмірі 96 197,00 грн.

Рух справи у суді касаційної інстанції. Узагальнені доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та аргументи інших учасників справи

У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2021 року, у якій він просив скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилався на:

1) пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України - неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема застосування судом норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 квітня 2018 року у справі № 910/10418/18, від 16 травня 2018 року у справі № 910/13547/17, від 31 травня 2018 року у справі № 910/4413/17, від 25 серпня 2018 року у справі № 910/12608/17, від 09 жовтня 2018 року у справі № 910/17549/17, від 27 березня 2019 року у справі № 910/7347/18, від 10 квітня 2019 року у справі № 910/1340/18 щодо припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

2) пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (пункт 1 частини першої статті 411 ЦПК України) - справу розглянуто та вирішено неповноважним складом суду.

Після усунення недоліків касаційної скарги, ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України та витребувано матеріали справи.

Справа надійшла до суду касаційної інстанції у листопаді 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Судами попередніх інстанцій установлено, що 30 червня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» укладений кредитний договір

№ 0134/11/17-NW, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 160 000,00 грн на строк до 29 червня 2026 року для придбання житлової нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 30 червня 2011 року між ОСОБА_1 та банком укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г. М., зареєстрований в реєстрі за № 2559, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

16 червня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум».

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості станом на 03 вересня 2014 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становила 166 757,71 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 151 482,01 грн, нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом - 12 352,65 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату процентів - 2 923,05 грн.

Відповідно до довідки ПАТ «Банк Форум» від 08 листопада 2015 року № 865/11 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 115 394,10 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2014 року у справі № 334/401/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року, визнано незаконним наказ голови правління ПАТ «Банк Форум» від 13 грудня 2013 року № 1679-к про звільнення з роботи ОСОБА_1 на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України,поновлено його на роботі на посаді головного спеціаліста відділу реструктуризації управляння моніторингу та реструктуризації департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу ПАТ «Банк Форум». Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі110 898,90 грн та 5 000,00 грн на відшкодуванняморальної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2015 року у справі № 334/4144/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10грудня 2015 року,стягнуто з ПАТ «Банк «Форум» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в розмірі 111 445,20 грн. Зазначене рішення суду залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року у справі № 334/1913/16-ц, стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час затримки виконання рішення суду за період з 06 серпня 2015 року до 06 червня 2016 року у розмірі 114 723,00 грн. Зазначене судове рішення залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжявід 17 жовтня 2018 рокуу справі № 334/4671/18 стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 07 червня 2016 року до 31 серпня 2017 року у розмірі 168 806,70 грн. Зазначене рішення суду залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 29 травня 2019 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2019 року у справі № 334/8020/18 стягнуто з ПАТ «Банк Форум» (в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 01 вересня 2017 року до 24 жовтня 2018 року у розмірі 156 788,10 грн. Зазначене рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалося.

26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (далі - ТОВ «ФК «ВЕСТА»), після перейменування - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», укладений договір № 0002/19/5 про відступлення права вимоги за даним кредитним та іпотечними договорами, укладеними між банком та ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2019 року у справі № 334/6046/18 зобов`язано Уповноважену особу ПАТ «Банк Форум» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» шляхом включення акцептованих вимог позивача на суму 505 873,80 грн як таких, що підлягають задоволенню у другу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» на затвердження Фонду та зобов`язав Уповноважену особу ПАТ «Банк Форум» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» шляхом включення акцептованих вимог позивача (відшкодування моральної шкоди) на суму 5 000,00 грн. як таких, що підлягають задоволенню у першу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» на затвердження Фонду. Зазначене рішення суду набрало законної сили, однак не було виконане до ліквідації ПАТ «Банк Форум».

04 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення ПАТ «Банк Форум».

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2020 року у справі № 334/4519/19 зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» шляхом включення акцептованих вимог позивача на суму 156 788,10 грн як таких, що підлягають задоволенню у другу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» на затвердження Фонду.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи касаційної скарги та відзивів на неї, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Щодо доводів касаційної скарги про вирішення справи неповноважним складом апеляційного суду

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Заявник у касаційній скарзі посилається на те, що справа була розглянута неповноважним складом суду, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. На обгрунтування такої підстави вказував на те, що ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 січня 2021 року, питання відкриття апеляційного провадження вирішено суддею-доповідачем Онищенком Е. А. одноособово, тоді як вона мала бути постановлена колегією суддів у складі трьох суддів, що суперечить висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 815/3687/17 (провадження № К/9901/45958/18), який зазначив, що «системний аналіз пункту 4 частини першої статті 4 та частини третьої статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дає підстави для висновку, що «судом» у розумінні цього Кодексу є склад суду, визначений для розгляду і вирішення справи та/або певного процесуального питання. Оскаржувану ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлено суддею-доповідачем одноособово, що є порушенням вимог статей 4, 33 та 299 КАС України та не може вважатися «судом встановленим законом» згідно положень статті 6 Конвенції. За приписами частини першої, пункту 1 частини третьої статті 353 КАС України, ці обставини є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи для продовження розгляду».

Подібний за змістом правовий висновок щодо застосування положень ЦПК України сформулювала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 лютого 2021 року № 263/4637/18 (провадження № 14-126цс20) зазначивши, що: «регламентуючи порядок вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, закон невипадково розмежував процесуальні питання, які під час перегляду в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції вирішує суддя-доповідач, та ті, які вирішує суд апеляційної інстанції. Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху спрямована на усунення її недоліків щодо форми та змісту. Ця ухвала не перешкоджає доступу особі до суду, адже після виправлення у встановлений судом строк недоліків апеляційної скарги особа може розраховувати на те, що суд відкриє апеляційне провадження. Натомість, ухвали про повернення апеляційної скарги та про відмову у відкритті апеляційного провадження створюють таку перешкоду і зумовлюють необхідність докласти додаткові зусилля для оскарження судового рішення суду першої інстанції. Тому постановлення таких ухвал вимагає від суду апеляційної інстанції особливої ретельності, що досягається, зокрема, шляхом розгляду означених питань не одноособово суддею-доповідачем, а колегією апеляційного суду у складі трьох суддів.

Отже, з 15 грудня 2017 року ЦПК України не передбачає постановлення ухвал про відкриття або відмову у відкриття апеляційного провадження у справі чи повернення апеляційної скарги суддею-доповідачем одноособово.

За змістом частини шостої статті 357 ЦПК України на стадії відкриття апеляційного провадження суддя-доповідач одноособово може вирішити лише питання залишення апеляційної скарги без руху. Питання щодо повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті та відкриття апеляційного провадження вирішує суд апеляційної інстанції. Його склад визначений у частині третій статті 34 ЦПК України, що міститься у главі 3 розділу І «Загальні положення» ЦПК України. Згідно з приписом вказаної частини перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснює колегія суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів».

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 січня 2021 року, питання відкриття апеляційного провадження вирішено суддею-доповідачем Онищенком Е. А. одноособово, тоді як вона мала бути постановлена колегією суддів у складі трьох суддів. Надалі, справа була призначена до розгляду та розглядалася колегією апеляційного суду в складі трьох суддів, визначеною у встановленому законом порядку: суддя доповідач - Онищенко Е. А., судді: Бєлка В. Ю., Кухар С. В. У зв`язку з тривалою відпусткою судді Кухаря С. В., у період з 18 травня 2021 року до 11 червня 2021 року, з метою дотримання строків розгляду справи, на підставі службової записки судді Онищенка Е. А. розпорядженням керівника апарату Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2021 року № 368 призначений повторний автоматизований розподіл справи, розгляд якої було відкладено на 09 червня 2021 року. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (№ 334/10417/14-ц, провадження № 22-ц/807/751/21) між суддями від 09 червня 2021 року, замість судді Кухар С. В. новим суддею визначено - Маловічко С. В.

Ознайомившись з матеріалами справи, члени колегії - судді: Бєлка В. Ю., Кухар С. В., а після заміни останнього - суддя Маловічко С. В., не висловили незгоди з процесуальними діями судді Онищенка Е. А. на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, тобто погодилися із суддею-доповідачем про відповідність апеляційної скарги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» за формою та змістом вимогам статті 356 ЦПК України, мотивами та підставами апеляційного оскарження, а отже, наявністю підстав для відкриття апеляційного провадження у справі.

Частиною другою статті 410 ЦПК України передбачено, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на те, що справу розглянуто та вирішено складом суду, визначеним у порядку закону, постанова Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2021 року не може бути скасована з одних лише формальних підстав, зокрема з підстав того, що ухвала про відкриття апеляційного провадження у справі постановлена суддею-доповідачем одноособово.

Подібного за змістом правового висновку, Верховний Суд дійшов у постановах від01 червня 2022 року у справі № 438/350/17 (провадження № 61-17338св21), від 08 червня 2022 року у справі № 438/723/17 (провадження № 61-11572св21), від 06 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження

№ 61-18306св21).

Щодо доводів касаційної скарги про неправильне застосування апеляційним судом статті 601 ЦК України, необгрунтовану відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої-другої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін за одночасної наявності трьох умов: вимога про зарахування є зустрічною; вимога є однорідною; строк виконання за зустрічною вимогою або настав, або невстановлений договором, або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно із пунктом 4-1 частини першої статті 602 ЦК України (у редакції від 12 серпня 2015 року) не допускається зарахування зустрічних вимог за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час дії тимчасової адміністрації та ліквідації банків, а також у питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Наслідки початку процедури ліквідації банку визначені у статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 46 цього Закону з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов`язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов`язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, а також оплату витрат та здійснення платежів.

Отже, у будь-якому разі в період здійснення ліквідаційної процедури банку задоволення вимог третьої особи має здійснюватися в порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв`язку з чим припинення зобов`язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог не допускається.

Установивши, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16 червня 2014 року прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з 16 червня 2014 року, апеляційний суд дійшов правильного висновку про неможливість зарахування зустрічних вимог ОСОБА_1 у процедурі ліквідації банку ПАТ «Банк Форум», що узгоджується з правовими висновкам, викладеними у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі

№ 6-2047цс16, у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 349/717/15-ц (провадження № 61-13800св18), від 12 вересня 2019 року у справі № 753/1905/17 (провадження № 61-8432св19), від 11 грудня 2019 року у справі № 646/3402/17 (провадження № 61-45299св18), від 27 травня 2020 року у справі № 242/820/16 (провадження № 61-49006св18), від 10 червня 2020 року у справі № 761/34522/17 (провадження №61-15608св18), від 20 липня 2020 року у справі №648/4937/16 (провадження №61-44306св18).

Основним мотивом незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції в частині вирішення його зустрічного позову до ПАТ «Банк Форум» про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, є посилання на неврахування судом висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 09 квітня 2018 року у справі № 910/10418/18, від 16 травня 2018 року у справі № 910/13547/17, від 31 травня 2018 року у справі № 910/4413/17, від 25 серпня 2018 року у справі № 910/12608/17, від 09 жовтня 2018 року у справі № 910/17549/17, від 27 березня 2019 року у справі № 910/7347/18, від 10 квітня 2019 року у справі № 910/1340/18.

Перевіряючи посилання заявника на невідповідність висновків апеляційного суду правовим висновкам, викладених у наведених вище постановах Верховного Суду, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04 липня 2019 року ПАТ «Банк Форум» припинено без універсального правонаступництва.

У зв`язку з припиненням ПАТ «Банк Форум» суд першої інстанції залучив до участі у справі як правонаступника позивача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», яке є правонаступником ліквідованого банку на підставі договору від 26 березня 2019 року № 0002/19/5 про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста», після перейменування - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», за умовами якого банк відступив новому кредитору права вимоги банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1, додатку № 1.1., додатку № 1.2. та акті № 1 приймання-передачі документації до цього договору, у тому числі за кредитним та іпотечними договорами, укладеними між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 .

Зазначене дає підстави до висновку, що ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» є сингулярним правонаступником позивача (новим кредитором) у правовідносинах, що виникли з кредитного та іпотечного договорів, укладеними між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , але не є боржником щодо виконання рішень/ухвал судів щодо стягнення заробітної плати та середнього заробітку (№ 334/401/14-ц, № 334/4144/15-ц, № 334/1913/16-ц, № 334/4671/18, № 334/8020/18).

Таким чином, посилання заявника на неврахування судом апеляційної інстанції наведених ним висновків Верховного Суду є необґрунтованими, оскільки вказані заявником висновки хоча і зроблені у подібних правовідносинах, але за інших, відмінних від встановлених судом у справі, що переглядається, обставин та матеріально-правового регулювання спірних правовідносин, а тому не спростовують правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Узагальнюючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 400, 409, 410, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко