Справа № 676/6112/19
Номер провадження 2/676/44/22
УХВАЛА

05 жовтня 2022 року м. Кам`янець Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Бондаря О.О.

за участю секретаря судового засідання Білої І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» - Міністерство освіти і науки України , Кам`янець Подільська міська рада про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки, -

Встановив:

Заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі: Міністерства освіти і науки України, Державного навчального закладу «Подільський центр професійної-технічної освіти» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 25.08.2015 року прийняло наказ №22-1976-СГ щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надання у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер номер :03:001:0011) з порушенням вимог земельного законодавства та всупереч інтересам Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» в якого на праві постійного користування перебувала земельна ділянка, що розташована за межами населеного пункту. 22.09.2015 року на підставі зазначеного наказу зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку. Прийняття наказу позбавляє державний навчальний заклад можливості належним чином забезпечувати освітній процес при підготовці кваліфікованих робітників.

Прокурор просив поновити пропущений строк давності на звернення до суду з даним позовом, изнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 25.08.2015 року за №22-1976-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер номер :03:001:0011) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Зіньковецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та витребувати у ОСОБА_1 на користь держави в особі Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер номер :03:001:0011), передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Зіньковецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 25 лютого 2020 року за заявою прокурора змінено процесуальне становище Міністерство освіти і науки України з позивача на третю особу без самостійних вимог на стороні Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти», позовні вимоги Міністерства освіти і науки України залишено без розгляду.

Протокольними ухвалами суду від 10 грудня 2021 року було визнано особою , що має право на звернення до суду в інтересах держави - заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури замість заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури та залучено до участі в справі в якості третьої особи Кам`янець Подільську міську раду так як село Зіньківці увійшло до Кам`янець Подільської об`єднаної територіальної громади.

В ході підготовчого провадження представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 заявив клопотання про залишення позову прокурора в інтересах Державного навчального закладу «Подільський центр професійної-технічної освіти» без розгляду в зв`язку з тим, що прокурор не має повноважень на представництво інтересів даного навчального закладу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечив.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились.

Представник Державного навчального закладу «Подільський центр професійної-технічної освіти» в судове засідання не з`явився в зв`язку з перебуванням у відпустці.

Прокурор, звернувшись з позовом в інтересах держави в особі Міністерства освіти та науки України та ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» обґрунтував необхідність такого звернення тим, що ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» у спірних правовідносинах уповноважений був звернутися до суду з відповідним позовом, однак вказаного не зробив, відповідних дій також не вчинило і Міністерство освіти та науки України.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 56 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення з позовом в цій справі) прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час звернення з позовом в цій справі), прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia (суд знає закони) під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до імперативних вимог абзацу 3 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час звернення з позовом в цій справі) не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

В правовому висновку, сформульованому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 року у справі №911/2169/20, зазначено, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону України від 14.10.2014 року, №1697-VII «Про прокуратуру», має застосовуватися з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

Згідно з положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У контексті цього засадничого положення відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Цим висновком Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини третьої статті 23Закону в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №363/4656/16-ц, який зводиться до необхідності визначення організаційно-правової форми суб`єкта, в особі якого звертається прокурор, з метою підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді в особі державного підприємства.

Державний класифікатор України ДК 002:2004 «Класифікація організаційно-правових форм господарювання», затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.05.2004 року, №97, містить визначення поняття «державна організація (установа, заклад)»: утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління».

У постановах Верховного Суду від 25.11.2020 року у справі №204/6292/18 та від 17.06.2020 року у справі №204/7119/18, викладено правовий висновок про те, що саме наявність державно-владних повноважень відокремлює органи державної влади від інших державних установ, які також утворюються державою для здійснення завдань і функцій держави, але на відміну від органів державної влади не наділяються владними повноваженнями. Органи державної влади є складовою частиною державного апарату - системи органів та осіб, які наділяються певними правами та обов`язками щодо реалізації державної влади. Натомість державні організації (установи, заклади) на відміну від державного органу не мають державно-владних повноважень, не виступають від імені держави та виступають частиною механізму, а не апарату держави. Державна організація - це створений державою колектив працівників чи службовців, що характеризується організаційною єдністю, а також наявністю нормативно-визначених повноважень в одній зі сфер суспільних відносин. При цьому, така організація має власний кошторис.

Зважаючи на те, що Державний навчальний заклад «Подільський центр професійно-технічної освіти» відповідно до пунктів 1.1, 7.1 Статуту підпорядкований Міністерству освіти і науки України державним професійно-технічним навчальним закладом, порядок фінансування та матеріально технічне забезпечення якого визначаються Бюджетним кодексом України, законами України «Про освіту», «Про професійну технічну освіту», «Про загальну середню освіту», «Про вищу освіту», іншими законодавчими актами, колегія суддів доходить висновку про те, що вказаний державний навчальний заклад є державною установою та не має статусу суб`єкта владних повноважень, в особі якого прокурор може звертатися з позовом в інтересах держави.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W.v.Fгапсе) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На відміну від прокурора та органів, через які діє держава, юридичні особи, які не є такими органами, діють як самостійні суб`єкти права - учасники правовідносин. Конституцією України та законом не передбачена можливість прокурора здійснювати процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів юридичних осіб. Зокрема, до повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді юридичних осіб.

Позов у цій справі прокурор подав в інтересах держави, зокрема, в особі Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти».

Відповідно до п.4 ч. 4 ст.185ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Оскільки Державний навчальний заклад «Подільський центр професійно-технічної освіти» не є органом державної влади і не є суб`єктом владних повноважень, то звернення прокурора до суду у цій справі в інтересах держави в особі Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» є безпідставним, враховуючи правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 367/2271/15-ц (провадження № 61-3530св21), а тому позовна заява, подана в інтересах зазначеного навчального закладу, підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258 260, п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд, -

Ухвалив :

Позовну заяву Заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» - Міністерство освіти і науки України , Кам`янець Подільська міська рада про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 25.08.2015 року за №22-1976-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :03:001:0011) для ведення особистого селянського господарства , витребування у ОСОБА_1 на користь держави в особі Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер : :03:001:0011) залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня проголошення ухвали .

Повний текст ухвали складено 10 жовтня 2022 року.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Бондар О.О