Справа №705/4769/21
2/705/1024/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Романовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Умань Черкаської області цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулась Національна академія внутрішніх справ (далі НАВС) в особі представника Семенюк А.Л. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості.

Ухвалою судді від 09.05.2022 у справі відкрите провадження в справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними в справі доказами. Зазначені у позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідач до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду заяви. Про причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що наказом ректора НАВС від 10.08.2015 № 102 о/с ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання НАВС для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за державним замовленням.

19.08.2015 між НАВС, ГУНП в Черкаській області та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір № СЛ 15-091 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (НАВС).

Відповідно до Договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі відповідно до п.2.3 Договору.

Відповідно до наказу НАВС від 11.11.2015 №202 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду курсанта 1-го курсу з присвоєнням спеціального звання рядового поліції.

Наказом НАВС від 31.08.2017 № 138 о/с ОСОБА_1 було відраховано з НАВС та звільнено зі служби в поліції.

З 17.08.2015 по 31.08.2017 відповідно до умов Договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг.

В позовній заяві представник позивача просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь НАВС вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, в сумі 38944,42 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 7814,28 грн. та трьох відсотків річних від простроченої суми, що складає 3488,99 грн., а всього 50247,69 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь НАВС вартість судового збору в сумі 2270,00 грн.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Разом з тим за приписами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір це спір, у якому, зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п.2 ч.1 ст.4 КАС України).

Згідно з п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.4 ст.5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Національна академія внутрішніх справи є вищім навчальним закладом Міністерства внутрішніх справ України та є юридичною особою згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Отже, працівник поліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат, відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року в справі №520/11540/19 у подібних правовідносинах.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, оскільки пов`язані з проходженням та звільненням з публічної служби, а тому справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Отже в межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто, за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що провадження у цивільній справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості підлягає закриттю, оскільки позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому позивач не позбавлений права звернутися до відповідного адміністративного суду за вирішенням спору в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.255, ст.260, 261, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження в цивільній справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд вказаної справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Піньковський