Справа № 214/4168/22
2-н/214/994/22
У Х В А Л А
Іменем України
про відмову у видачі судового наказу
17 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗ ЕЙРЛАЙН» нарахованої, але частково не виплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 16 серпня 2022 року (надійшла до суду 25 серпня 2022 року), в якій просив суд видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ТОВ «БІЗ ЕЙРЛАЙН» на його користь нараховану, але частково не виплачену заробітну плату за січень та лютий 2022 року в загальному розмірі 185 357 грн. 67 коп.; судові витрати покласти на боржника.

В обґрунтування пред`явлених вимог заявник зазначив, що у травні 2021 року він працевлаштувався на роботу в ТОВ «БІЗ ЕЙРЛАЙН» льотчиком. З 22 березня 2022 року у відповідності до наказу №165 начальника ТЦ КСП Саксаганського районного центу КСЦ він призваний на військову службу під час загальної мобілізації в період воєнного стану та направлений для проходження служби до ВЧ НОМЕР_1 . ТОВ «БІЗ ЕЙРЛАЙН», де він працював до мобілізації, нарахувало йому заробітну плату за січень 2022 року у сумі 153 279 грн. 87 коп., за лютий 2022 року 82 089 грн. 59 коп., але виплатило її частково. Фактично підприємство виплатило йому заробітну плату в такому розмірі: 10 лютого 2022 року 12 839 грн. 97 коп., 25 лютого 2022 року 14 193 грн. 43 коп., 02 березня 2022 року 5000 грн. 66 коп., 11 березня 2022 року 5000 грн. 00 коп., 16 березня 2022 року 5000 грн. 00 коп., 30 березня 2022 року 7977 грн. 73 коп. Таким чином, за його підрахунками, загальна сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за січень та лютий 2022 року складає 185 357 грн. 67 коп. ОСОБА_1 08 червня 2022 року звернувся до ТОВ «БІЗ ЕЙРЛАЙН» із заявою щодо виплати йому заборгованості по заробітній платі, однак відповідь не отримав, що стало причиною його звернення до суду.

Заявником в якості доказу існуючої заборгованості по виплаті заробітної плати надано виписки по його банківській картці в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за лютий та березень 2022 року, довідку щодо відповідних відрахувань Пенсійного Фонду України, а також наведені ним у заяві власні розрахунки.
17 жовтня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про зареєстроване місце проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Наказне провадження це один із видів проваджень цивільного судочинства, у якому без розгляду справи по суті на підставі безспірних вимог та доказів, поданих заявником, видається судовий наказ, згідно з яким з боржника стягуються грошові кошти. Одними з характерних ознак наказного провадження є: спрощеність, оскільки має місце «урізана» цивільна процесуальна форма; на нього не поширюються принципи гласності, усності, безпосередності, змагальності; відсутність стадійності цивільного процесу; судовий наказ видається за відсутності сторін, та документарна видача судового наказу здійснюється лише на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.
Частиною 3 статті 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно із п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч.2 ст.161 ЦПК України).
Статтею 163 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу.
Відповідно до п.п.4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.
Згідно з ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Зазначена пільга щодо сплати судового збору поширюється на вимоги про стягнення невиплаченої працівникові суми заробітної плати, заявлені у позовному провадженні, та не поширюється на заявників у випадку пред`явлення вимоги про видачу судового наказу. Відтак, посилання заявника на його звільнення від сплати судового збору є помилковими та ґрунтуються на його вільному тлумаченні правових норм.
Таким чином, у порушення п.п.1 п. 3 ч. 1 ст. 163 ЦПК України заявником до заяви про видачу судового наказу не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 248,10 грн.
Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року, до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. Відсутність документів, що підтверджують наявність суб`єктного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб`єктного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право. При цьому, ч.2 ст.233 КЗпП України визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Таким чином, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право та за наявності документів на підтвердження перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а також документів, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.
Так, до заяви про видачу судового наказу жодної первинної бухгалтерської документації, а також актуальних доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «БІЗ ЕЙРЛАЙН», а саме належним чином засвідченої копії трудової книжки, наказів про прийняття на роботу, звільнення, що має істотне значення під час розгляду судом даної категорії справ в порядку наказного провадження. Надання заявником інформаційної довідки з ПФУ та виписок з банківського рахунку є недостатнім, оскільки з них не можливо встановити, чи перебував він у трудових відносинах з ТОВ «БІЗ ЕЙРЛАЙН» у січні та лютому 2022 року, адже у виписці з ПФУ зазначено про перелік страхувальників, однак не зазначено детальної інформації про наявність між ними та ОСОБА_1 трудових відносин. До того ж виписка за січень 2022 року хоча й містить 2 операції про зарахування заробітної плати, однак без деталізації суб`єкта її нарахування (роботодавця). Наведений у заяві про видачу судового наказу розрахунок не може бути прийнятий судом в якості належного доказу розміру нарахованої, але не доплаченої ОСОБА_1 заробітної плати, оскільки виконаний він самостійно заявником, за своїм характером не є первинним фінансово-бухгалтерським документом, а тому не може визначати безспірність визначеної ним суми.
Таким чином, суд приходить до переконання, що до заяви про видачу судового наказу про стягнення недоплаченої заробітної плати, заявником не додано доказів безспірності заявленої ним суми, що визначає наявність між сторонами спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що заявником до заяви про видачу судового наказу додані саме ті документи, що безспірно підтверджують вимоги заявника, за якими можна було б видати судовий наказ.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст.163 ЦПК України.
З огляду на виявлені недоліки заяви про видачу судового наказу, відсутність квитанції про сплату судового збору та доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги щодо безспірної заявленої заборгованості по невиплаченій заробітній платі, суд приходить до переконання про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.
Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Керуючись ст.ст.160-164, 165, 166-168, 260, 261, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗ ЕЙРЛАЙН» нарахованої, але частково не виплаченої заробітної плати відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її підписання безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Ухвалу складено та підписано 17 жовтня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко