ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5537/22 Справа № 175/3963/20 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

секретар судового засідання: Астатурян А.В.

сторони:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі, апеляційні скарги адвоката Полтавець Тетяни Олександрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 та адвоката Тарасевича Сергія Валерійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року, яке постановлено суддею Озерянською Ж.М. в смт. Слобожанське, відомості про дату складання повного тексту рішення суду в матеріалах справи відсутні,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє як законний представник в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який у подальшому уточнили, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та просили суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :05:011:0043, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:011:0043, розташовану за адресою АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1099 квартири АДРЕСА_2 , укладений між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_3 , посвідчений 28 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучмій Наталією Валентинівною. Скасувати запис про державну реєстрацію права власності №37506499 від 28 липня 2020 року на зазначену квартиру; визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1097 квартири АДРЕСА_3 , укладений між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_3 , посвідчений 28 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучмій Наталією Валентинівною. Скасувати запис про державну реєстрацію права власності №37506855 від 28 липня 2020 року на зазначену квартиру за ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу №1101 житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_3 , посвідчений 28 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучмій Наталією Валентиновною. Скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 37507526 від 28 липня 2020 року на зазначений житловий будинок за ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1103 земельної ділянки з кадастровим номером :05:011:0043, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_3 , посвідчений 28 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучмій Наталією Валентинівною. Скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 37507732 від 28 липня 2020 року на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_3 та стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2018 року. Під час шлюбу, на підставі довіреності, виданої ОСОБА_6 на ім`я відповідача ОСОБА_4 від 23 березня 2019 року, згідно договору-купівлі-продажу на ім`я ОСОБА_6 було придбано домоволодіння та земельну ділянку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_4 , діючи від імені ОСОБА_6 , здійснила відчуження зазначеного домоволодіння без її згоди.

Крім того, за життя ОСОБА_6 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_6 позивачі звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщині та їм стало відомо, що 28.07.2022 року приватним нотаріусом Кучмій Н.В. посвідчені договори купівлі- продажу, укладені між ОСОБА_6 , в інтересах якого по довіреності діяла відповідач ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_3 ; житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, кадастровий номер :05:011:0043 за зазначеною адресою. Позивачі вважають зазначені договори фіктивними, оскільки грошові кошти ОСОБА_6 ОСОБА_4 не передавалися, так як в цей день ОСОБА_6 , відповідно до медичної документації впав в кому, та помер. Зазначені об`єкти нерухомого майна продані по заниженим цінам, з метою позбавити позивачів права на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

В березні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як законного представника ОСОБА_5 , про визнання добросовістним набувачем та просив суд визнати ОСОБА_3 добросовісним набувачем: квартири АДРЕСА_2 від 28 липня 2020 року; квартири АДРЕСА_3 ; житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, кадастровий номер :05:011:0043 за зазначеною адресою.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ним та ОСОБА_4 , діючої на підставі довіреності від 23 березня 2019 року, 28 липня 2020 року були укладені договори купівлі-продажу: житлового будинку АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0675 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:011:0043; квартири за адресою АДРЕСА_4 та квартири за адресою АДРЕСА_5 за ціною, узгодженою сторонами у встановленому законодавством порядку.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про визнання добросовісним набувачем відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Полтавець Тетяна Олександрівна, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_8 та ОСОБА_2 та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що спірні договори є фіктивними, вчинені внаслідок зловмисної домовленности представника ОСОБА_6 відповідача ОСОБА_4 зі своїм сином, відповідачем по справі, ОСОБА_3 з метою позбавлення позивачів права на прийняття спадщини; що дія довіреності, на підставі якої діяла відповідач ОСОБА_4 при укладанні договорів купівлі-продажу спірного нерухомого майна, припиняється у випадку обмеження цивільної дієздатності особи, яка видала довіреність. Зважаючи на те, що в момент вчинення спірних правочинів ОСОБА_6 , від імені якого вони вчинялися, був не спроможний усвідомлювати значення своїх дій, не знав про укладання договорів і не погоджував умов, що викладені в договорах, про що було достовірно відомо відповідачам по справі. Спірне нерухоме майно продано за заниженими цінами. Грошові кошти від продажу майна ОСОБА_6 не могли бути передані, оскільки в день вчинення спірних правочинів він впав в кому та помер.

В апеляційній скарзі адвокат Тарасевич Сергій Валерійович, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_8 та ОСОБА_2 та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що в момент вчинення спірних договорів купівлі- продажу відповідач ОСОБА_4 усвідомлювала той факт, що ОСОБА_6 знаходиться в тяжкому стані, обумовленому хворобою, вчинила фіктивні договори зі своїм сином, значно занизивши ринкову вартість нерухомого майна, маючи на меті лише вивести майно, що належало ОСОБА_6 зі спадкової маси та уникнути поділу майна з іншими спадкоємцями за законом.

Відзиви на апеляційні скарги не подавалися.

Рішення суду не оскаржено в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про визнання добросовісним набувачем, тому, відповідно до ст.367 ЦПК України, не переглядається апеляційним судом в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_1 з 29.10.2018 року. (т.1 а.с.12).

23 березня 2019 року ОСОБА_6 було видано довіреність на ім`я відповідача ОСОБА_4 , зокрема, для придбання на ім`я ОСОБА_6 будь-якого рухомого та нерухомого майна. (т.2 а.с.6-7).

15 липня 2019 року відповідачем ОСОБА_4 , діючи від імені ОСОБА_6 , було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0675 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:011:0043.(т.2а.с.10, т.2а.с.108).

Крім того, ОСОБА_6 , за життя, належала на праві особистої приватної власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого КП Дніпропетровське МБТІ та свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 19 березня 2019 року та квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 09 вересня 2017 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2017 року.(т.2.а.с.44, 76, 77.)

Відповідач ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_6 , відповідач ОСОБА_3 - онуком ОСОБА_6 та сином відповідача ОСОБА_4 (т.1 а.с.15).

Неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , законним представником якої є позивач ОСОБА_2 , є онукою ОСОБА_6 , та є спадкоємцем першої черги по праву представлення після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та була донькою ОСОБА_6 (т.1а.с.16).

28 липня 2020 року відповідач ОСОБА_4 , діючи на підставі довіреності, виданої ОСОБА_6 23.03.2019 року, уклала від імені ОСОБА_6 з рідним сином, відповідачем ОСОБА_3 , договори купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0675 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:011:0043; квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та договір квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 (т.2 а.с.2, 37, 69,101).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 помер. (т.1а.с.18).

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що

спірний будинок та земельна ділянка придбані ОСОБА_6 в особисту власність, факт придбання їх у спільну власність та за спільні кошти позивачем ОСОБА_10 не доведено. Довіреність, на підставі якої укладені спірні договори, є дійсною, ОСОБА_6 на час укладання спірних договорів не визнаний недієздатним або безвісно відсутнім. Тобто ОСОБА_4 здійснювала відчуження нерухомого майна в рамках наданих їй повноважень та згідно чинного законодавства.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Згідно статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (пункти 1, 2, 3 частини першої статті 57 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У Постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №509/3010/19 зазначено, що статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_1 з 29.10.2018 року.

Згідно договорів купівлі- продажу житлового будинку та земельної ділянки, 15 липня 2019 року на ім`я ОСОБА_6 , був придбаний житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0675 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:011:0043.

Тобто, зазначений спірний будинок та земельна ділянка придбані в період шлюбу ОСОБА_6 і позивача ОСОБА_1 і є їх спільною сумісною власністю.

Зазначення у договорах купівлі- продажу житлового будинку та земельної ділянки набуття майна у особисту власність ОСОБА_6 , за його особисті кошти як зазначено у п.2.10 договору купівлі- продажу житлового будинку та у п.1.8 договору купівлі- продажу земельної ділянки, ОСОБА_6 з 16 травня 2015 року є вдівцем, є нікчемним, оскільки на час придбання спірного будинку та земельної ділянки, ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_1 та при укладання вказаних договорів відповідачем ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_6 за довіреністю, було невірно повідомлено дані відомості нотаріусу. Позивач ОСОБА_1 не надавала згоди у нотаріуса для придбання спірного будинку та земельної ділянки у особисту власність ОСОБА_6 ..

За таких обставин, оскільки ОСОБА_6 за життя не доведено, що спірний будинок та земельна ділянка належать йому на праві особистої власності, виходячи з презумпції спільної сумісної власності, колегія суддів вважає, що спірний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0675 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:011:0043, належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та позивачу ОСОБА_1 та частки у зазначеному спірному майні є рівними, по 1/2 частці кожному з співвласників ОСОБА_11 та ОСОБА_1 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0675 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:011:0043 та визнання зазначеного у судовому порядку не вимагається, виходячи з презумпції рівності часток та не оспорення зазначеного ОСОБА_6 за життя.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 234 ЦК України передбачено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №369/11268/16-ц зроблено правовий висновок, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, що така протизаконна ціль, з метою приховання цього майна, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним.

У Постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 317/3272/16-ц зроблено висновок, що згідно із частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Як вбачається із матеріалів справи, спірні договори купівлі-продажу укладені 28 липня 2020 року, в той же час, як згідно довідки КП Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф ДОР №09/1858 від 11.05.2021 року, саме відповідач ОСОБА_4 28.07.2020 року о 00 годині 46 хвилин викликала швидку допомогу ОСОБА_6 .. Загальний стан пацієнта дуже важкий, кома. Після надання медичної допомоги стан хворого стабільно важкий.( т.1 а.с.188).

У постанові Верховного Суду від 05 липня 2018 у справі № 922/2878/17 зазначено, що цивільно-правовий договір, в тому числі й договір купівлі-продажу, не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили. Укладення договору купівлі-продажу може свідчити про його недобросовісність та зловживання правами стосовно кредитора, оскільки такий договір купівлі-продажу може порушити майнові інтереси кредитора і бути направлений саме на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які можуть хоч і не порушувати конкретних імперативних норм, але бути недобросовісними та зводитися до зловживання правом.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що укладаючи спірні договори відповідачі діяли очевидно недобросовісно та зловживали правами стосовно спадкоємців, оскільки їм було достовірно відомо про тяжкий стан ОСОБА_6 , обумовлений тяжким станом здоровя, зазначені спірні договори порушують майнові інтереси позивачів по справі, як спадкоємців першої черги за законом і направлені на недопущення поділу спадкового майна між спадкоємцями. Договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 порушують право власності ОСОБА_1 , оскільки зазначений житловий будинок та земельна ділянка придбані в період шлюбу між ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивачем ОСОБА_1 та належать їм на праві спільної сумісної власності. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, спірні договори укладені за значно заниженими ринковими цінами.

Однак, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в цій частині, не взяв до уваги зазначених обставин, ухвалив рішення, що не відповідає вимогам матеріального права, порушив норми процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що спірні договори купівлі- продажу підлягають визнанню недійсними, у зв`язку з чим підлягає скасуванню державна реєстрація спірних договорів за ОСОБА_3 ..

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвоката Полтавець Тетяни Олександрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 та адвоката Тарасевичак Сергія Валерійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення про часткове задоволення зазначених позовних вимог та: визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28 липня 2020 року квартири АДРЕСА_6 , укладеному між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідченому 28 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучмій Наталією Валентинівною; скасуванню запису про державну реєстрацію права власності №37506499 від 28 липня 2020 року на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 .

Визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28 липня 2020 року квартири АДРЕСА_7 , укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідченого 28 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучмій Наталією Валентинівною; скасуванню запису про державну реєстрацію права власності №37506855 від 28 липня 2020 року на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 ;

Визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28 липня 2020 року житлового будинку АДРЕСА_8 , укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідченого 28 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучмій Наталією Валентиновною; скасуванню запису про державну реєстрацію права власності № 37507526 від 28 липня 2020 року на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ;

Визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28 липня 2020 року земельної ділянки площею 0,0675 га., з кадастровим номером :05:011:0043, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідченого 28 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучмій Наталією Валентинівною; скасуванню запису про державну реєстрацію права власності № 37507732 від 28 липня 2020 року на земельну ділянку з кадастровим номером :05:011:0043, розташованої за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

Позовні вимоги про визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :05:011:0043, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , не підлягають задоволенню, оскільки спільна сумісна власність подружжя презюмується та ОСОБА_6 за життя не ставив питання про визнання зазначеного спірного майна його особистою приватною власністю.

Позовні вимоги про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:011:0043, розташовану за адресою АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню, оскільки договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 28.07.2020 року визнані судом недійсними, скасована їх державна реєстрація, що поновлює право позивача ОСОБА_1 на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги адвоката Полтавець Тетяни Олександрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 та адвоката Тарасевичак Сергія Валерійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про часткове задоволення зазначених позовних вимог.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28 липня 2020 року квартири АДРЕСА_6 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідчений 28 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучмій Наталією Валентинівною.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності №37506499 від 28 липня 2020 року на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28 липня 2020 року квартири АДРЕСА_7 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідчений 28 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучмій Наталією Валентинівною.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності №37506855 від 28 липня 2020 року на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 ;

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28 липня 2020 року житлового будинку АДРЕСА_8 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідчений 28 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучмій Наталією Валентиновною.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 37507526 від 28 липня 2020 року на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ;

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28 липня 2020 року земельної ділянки площею 0,0675 га., з кадастровим номером :05:011:0043, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідчений 28 липня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучмій Наталією Валентинівною.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 37507732 від 28 липня 2020 року на земельну ділянку з кадастровим номером :05:011:0043, розташованої за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 17 жовтня 2022 року.

Головуючий: суддя А.П. Барильська

Судді: Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко