БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/9810/21
провадження № 2/361/1700/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

20 вересня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаряРуминіна О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У листопаді 2021 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 , в обґрунтування якої зазначено про те, що у серпні 2011 до нього звернулась знайома ОСОБА_3 з проханням позичити їй кошти на операцію рідної тітки, обіцяла, що через 2 місяці поверне та на підтвердження цього надала особисту розписку, а також розписку підписану своїм чоловіком - ОСОБА_4 . Пізніше виявилось, що ОСОБА_3 передала ці кошти ОСОБА_5 , (яка змінила своє прізвище на ОСОБА_5 ), й остання використала дані кошти для придбання житлового будинку. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 14.11.2014 стягнуто із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 600 000 грн., а рішенням цього ж суду від 20.08.2014 стягнуто із ОСОБА_5 на користь грошові кошти у розмірі 178 224, 60 гривень. ОСОБА_3 уклала договір про відступлення права вимоги за договорами позики з ОСОБА_5 . Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2018 замінено сторону виконавчого провадження стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_1 . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування коштами, 3 % річних та інфляційні нарахування з суми боргу за договором позики коштів за період з 09.02.2013 року по 31.12.2018 року. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування коштами, 3 % річних та інфляційні нарахування з суми боргу за договором позики коштів за період з 01.01.2019 року по 31.03.2021 року. Боржником до цього часу кошти не сплачені, а тому на підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь проценти за користування коштами, 3 % річних та інфляційні нарахування з суми боргу за договором позики коштів за період з 01.04.2021 року по 31.10.2021 року

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позову, просив розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України

Обставини справи, що встановлені судом

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2012 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики грошових коштів задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 600 000 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 178 224, 60 грн. та судовий збір у розмірі 1782, 25 грн.

Згідно договору про відступлення права вимоги від 03.10.2018 року, первісний кредитор відступає, а новий кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором позики укладеними між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2018 року замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 45908077 з приводу примусового виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2014 р. у справі № 361/2627/14-ц.

Відповідно до постанови про заміну сторони виконавчого провадження від 28.11.2018 року замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні 45908077.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування грошовими коштами, 3 % річних та інфляційних нарахувань з суми боргу за договором позики. Стягнуто із ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 469 104, 57 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора він зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до положень статей 625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 , окрім суми боргу, повинна сплатити позивачу ОСОБА_1 також інфляційні втрати та 3% річних у зв`язку із несвоєчасним поверненням боргу.

Згідно розрахунку позивача 3% річних за період з 01 квітня 2021 року по 31 жовтня 2021 року від простроченої суми боргу виходячи з розміру 178 224,60 гривень становить 3 178, 73 гривень, інфляційні втрати за період з 01 квітня 2021 року по 31 жовтня 2021 року - 5 952, 68 гривень.

Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача за договором позики підлягають грошові кошти в розмірі: 3% річних - 3 134, 79 грн.; інфляційні нарахування - 5 952, 68 грн.

Щодо стягнення процентів за користування позикою, визначених у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України

Позивач також просив стягнути проценти за користування позикою, які розрахував у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України за період, починаючи з 01 квітня 2021 року по 31 жовтня 2021 року.

Так, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (речення перше та друге абзацу першого частини першої статті 1048 ЦК України).

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (третє речення першого абзацу частини першої статті 1048 ЦК України). Тобто позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України лише у тому разі, якщо договір позики не передбачає інших умов (висновок, сформульований у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 (справа № 149/1499/18) звертає увагу на те, що правовідносини стосовно здійснення позикодавцем права на визначену договором плату за користування позикою за час, на який він її надав, та правовідносини щодо здійснення позикодавцем права на проценти внаслідок невиконання позичальником обов`язку повернути кошти до визначеного терміну є різними за змістом.

Як неодноразово зауважувала Велика Палата Верховного Суду, термін «користування чужими грошовими коштами» (стаття 536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях: 1) одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу; 2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (стаття 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України) (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 38) і від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 (пункти 6.20-6.24)).

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 53-54, 90-91)). Підстав для відступу від цих висновків щодо застосування приписів ЦК України про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами немає.

З огляду на вказане позивач на підставі частини першої статті 1048 ЦК України не має права додатково нарахувати проценти за користування позикою у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України за період після настання терміну повернення позики, зокрема у зв`язку із зверненням до суду про стягнення заборгованості та ухваленням рішення (20 серпня 2014 року) щодо стягнення заборгованості за розписками, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем.

Відтак, вимоги позивача про стягнення нарахованих процентів відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладені норми чинного законодавства, беручи до уваги задоволення позову, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 625, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 133, 134, 137, 141, 263-265, 274, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування коштами у розмірі 8 137 (вісім тисяч сто тридцять сім) гривень 27 копійок, 3 % річних у сумі 3 134 (три тисячі сто тридцять чотири) гривні 79 копійок та інфляційні нарахування у розмірі 5 952 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні 68 копійок, з суми боргу за договором позики грошових коштів за період з 01.04.2021 року по 31.10.2021 року, що разом становить 17 224 (сімнадцять тисяч двісті двадцять чотири) гривні 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.М. Петришин