Провадження №2/523/1720/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської Ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської Ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини.

24.09.2010 року рішенням Київського районного суду м.Одеси, розірвано шлюб між ОСОБА_1 (надалі - Позивач) та ОСОБА_2 (надалі - Відповідач), зареєстрований 30.06.2007 року у відділі Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 569 та стягнуто з Відповідача на користь Позивача на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти щомісячно не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2010 року до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Від даного шлюбу є спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка стверджує, що дитина проживає разом із нею, однак відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання.

Окрім того, відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Всі питання щодо виховання дитини вирішуються виключно позивачкою, без участі та підтримки з боку Відповідача.

Відповідач також має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки за період з 08.07.2010 по 15.06.2020 у розмірі 56996,70 гривень.

На підставі викладеного, позивачка просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В процесі розгляду справи позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що відповідач життям та розвитком дитини взагалі не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає. В останнє судове засіданні позивачка подала заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання подав заяву, відповідно до якої він просив відмовити у задоволенні позову та справу розглянути у його відсутність.

Представники органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з`явились, просили справу розглянути у її відсутність, а також підтримали наданий раніше висновок №2734/01-11 від 13.07.2021р. щодо недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача.

Представники органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1 (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі - Відповідач), 30.06.2007 року у відділі Київського районного управління юстиції м.Одеси було зареєстровано шлюб, актовий запис № 569.

Від даного шлюбу є спільна неповнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.6)

24.09.2010 року рішенням Київського районного суду м.Одеси шлюб між сторонами було розірвано, а також стягнуто з Відповідача на користь Позивача на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти щомісячно не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2010 року до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 13-14)

Судом встановлено, що неповнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає спільно з матір`ю ОСОБА_1 , а Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо. (а.с. 7)

Позивачка стверджує, що Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання.

Окрім того, відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.

В якості доказів вищевказаного твердження позивачка надала наступні докази:

-характеристика ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була надана Одеською спеціалізованою школою №86 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської Ради від 23.09.2020р., з якою вбачається, що вихованням дитини займається виключно мати, батько дитини не бере участі у вихованні дитини (а.с.8);

-характеристика ОСОБА_1 , яка була надана ЖБК «Малиновський - 12» від 30.09.2020р. з якої вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає спільної із матір`ю. Батько дитини ОСОБА_2 спільно не проживає (а.с. 9);

-письмовими заявами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтверджують, що ОСОБА_2 не займається вихованням та утримання дочки ОСОБА_3 (а.с. 10-12);

-довідкою державного виконавця про заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки за період з 08.07.2010 по 15.06.2020 у розмірі 56996,70 гривень. (а.с. 19)

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської Ради №2734/01-11 від 13.07.2021р. вирішено недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У даному висновку є посилання на те, що батько дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, про що подав письмову заяву.

На засіданнях комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради пояснив, що не мав змоги належним чином виконувати батьківські обов`язки, оскільки йому в цьому перешкоджала мати. Звернув особливу увагу членів комісії, що саме мати дитини (його колишня дружина) особисто неодноразово зверталась до нього з проханням не з`являтись в житті дитини. Повідомив, що раніше систематично зустрічався з дитиною після занять в школі, та про те, що їх зустрічі проходили добре. Але, після того, як гр. ОСОБА_1 почала звертатись до нього з проханням не приходити до ОСОБА_3 , сама дитина почала від нього відсторонюватись. На думку батька саме тому, що мати налаштовувала дитину проти нього. На запитання членів комісії щодо несплати ним аліментів на утримання дитини повідомив, що аліменти сплачував доки мав можливість бачити свою дитину та спілкуватись з нею. Пояснив, що дочку дуже любить та всіляко буде намагатись виправити ситуацію, яка склалась. Бажає налагодити контакт з дитиною та почати сплачувати аліменти. Повідомив, що коли дитина не була налаштована матір`ю проти нього, вони зустрічались з дитиною та з бабусею (матір`ю батька дитини), ходили до парку, купували ОСОБА_3 подарунки, відвідували дитячу поліклініку.

Слід звернути особливу увагу, що під час проведення засідання комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, яке відбулось 10.06.2021р. гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повністю підтвердила, що вона дійсно особисто зверталась до батька дитини з проханням не приходити до ОСОБА_3 , не зустрічатись та не спілкуватись з нею. Також ОСОБА_1 повідомила, що про зустрічі батька з дитиною вона дізналась після того, як вони припинились, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 їй про це не розповідала. Пояснила, що батько дитині "не цікавий".

Враховуючи вимоги законодавства України уповноваженими особами територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі було проведено бесіду з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час якої було з`ясовано наступне. ОСОБА_3 бачила батька приблизно 3 роки тому. На теперішній час батько їй не телефонує, подарунків не дарує, зі святами не вітає. На питання, чи бажає дівчинка бачити свого батька відповіла, що їй байдуже, однак якщо батько побажає спілкуватися з нею, вона б спробувала з ним спілкуватись та підтримувати відносини.

Психологами Центру соціальних служб Одеської міської ради було проведено психологічну роботу з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до якої повідомляється наступне. За результатами застосованих проективних методик, які призначені для виявлення відносин до батьків, дівчинка відтворила: себе, матір, сестру та бабусю. Батька ОСОБА_3 не намалювала (не вважає його членом своєї сім`ї). На малюнках „Моя сім`я, „Сім`я тварин" та „Три дерева" зображена вся родина, в якій проживає ОСОБА_3 . Зі слів дівчинки її сім`я це вона, сестра та бабуся. Маму вона намалювала першою, що говорить про її значимість та авторитетність. Під час проведення методики „Незакінчені речення", на завдання продовжити речення: „Якщо мій батько...", дівчинка написала „Зрозуміє мене, я буду йому вдячна", „Я і моя мама...", „Часто граємо разом в настільні ігри". Питання про батька викликають у ОСОБА_3 відчуття напруги, суму та розчарування. На стимульному матеріалі методики „Р. Жиля" дівчинка відзначила себе поряд з мамою. З 42 завдань батько жодного разу не відзначений. Рекомендовано: акцентувати ОСОБА_3 на позитивне майбутнє, оберігати від стресів та зберігати її психо-емоційний стан, приділяти їй більше уваги для повноцінного розвитку особистості. На даний час, при спілкуванні з батьком, бажано враховувати емоційну чутливість дівчинки.

Слід зазначити, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у присутності обох батьків була присутньою на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, яке відбулось 10.06.2021р.

На вказаному вище засіданні ОСОБА_3 пояснила, що вона добре розуміє, що розглядається питання про позбавлення її батька батьківських прав відносно неї. Вважає, що батька треба позбавити батьківських прав, оскільки він не виконував батьківські обов`язки. Пояснила, він вчинив неправильно, вирішив „її створити", а потім забути. Дівчинка, підтвердила, що дійсно раніше батько зустрічав її після школи, але їй це не подобалось, та вона вирішила цього уникати. Повідомила, що хоче щоб батька покарали за таку поведінку по відношенню до неї, але на питання, що саме поганого робить батько нічого пояснити не змогла. В подальшому дитина пояснила, що бажає позбавити батька батьківських прав, щоб він не просив в неї аліментів. Повідомила, що нещодавно вона з батьком була в кінотеатрі, спілкувалась з ним 10 хвилин до та 15 після сеансу. Дівчинка під час проведення засідання комісії поставила батьку питання щодо того, чому він раніше не намагався бачитись та спілкуватись з нею, на що батько відповів, йому було невідомо, що з цього питання можливо звернутись до відповідних органів.

На підставі викладеного, Київська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає недоцільним позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також повідомила

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що, відповідно до вимог ч. 3ст. 157 Сімейного кодексу України, вона не має права перешкоджати батькові спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що, відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, він зобов`язаний брати участь у вихованні дитини та має право на особисте спілкування з нею; відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, він зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд вважає, що з вищевказаних фактів та доказів можливо зробити декілька висновків:

1.Батько дійсно не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання доньки, має заборгованість щодо сплати аліментів.

Суд вважає, що даний факт дійсно підтверджує, що відповідач не у повному обсязі виконує свій обов`язок щодо матеріального утримання дитини до досягнення повноліття, визначений ст. 180 СК України. Посилання відповідача, що він припинив надавати матеріальну допомогу, оскільки йому створює позивачка перешкоди у спілкування з дитиною, не позбавляє його обв`язку щодо утримання дитини.

2.Відповідач до останнього часу мав можливість бачитись з дитиною, однак позивачка не бажала спільних зустрічей батька з дитиною, при цьому особисто просила відповідача уникати зустрічей з дитиною.

Суд вважає, що поведінка позивачки лише свідчить, що вона свідомо обмежувала зустрічі батька з дитиною, що є порушенням ч. 3 ст. 157 СК України. Однак даний факт не обмежував відповідача на звернення до Органів опіки та піклування або до суду з вимогою про захисту порушений прав та відновлення можливості приймати участь у вихованні дитини, проте доказів таких звернень відповідач не надав.

Правові підстави ухваленого рішення.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Доказів неправомірної поведінки відповідача щодо малолітніх дітей, зловживання віповідачем спиртних напоїв судом не встановлено, а наявні в справі матеріали лише свідчать про наявність особистого конфлікту між сторонами.

Суд вважає, що дійсно в матеріалах справи є докази того, що відповідач не виконував свої обов`язки щодо матеріального утримання дитини.

Суд також погоджується з позивачкою, що відповідач недостатньо приділяє уваги дитині, проте така поведінка відповідача не свідчить про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, оскільки є наслідком самої поведінки позивачки, яка особисто просила відповідача не спілкуватись з дитиною.

В процесі розгляду справи суд не опитував неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з воєнним станом та можливої загрози житті учасників процесу. Позивач та відповідач наполягали на розгляду справи без участі сторін, а отже суд оцінює позицію неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до співбесіди, яка була проведена уповноваженими особами територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі було з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суд вважає, що оцінка дитини дій відповідача є негативною, оскільки вона не відчуває від батька належної підтримки та батьківської турботи.

Так, ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Пунктами 2, 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Крім того, у відповідності до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною 3 ст. 157 СК України встановлено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1,2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, Прийнята резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, де вказано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння.

Вирішуючи спірні правовідносини суд вважає, що необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09).

На підставі викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В той же час, суд вважає, що необхідно попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про необхідність зміни свого ставлення до виконання батьківських прав, а саме щодо забезпечення матеріального утримання дитини, виконання обов`язків щодо виховання дитини.

Суд також вважає, що у разі, якщо відповідач не змінить свого ставлення до виконання батьківських прав, позивачка має можливість повторно звернутись до суду з аналогічним позовом, у тому числі посилаючись на обставини, які встановлені даним рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. .ст.141, 150, 153, 155, 157, 164,159 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської Ради

про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - залишити без задоволення.

2. Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про необхідність зміни свого ставлення до виконання батьківських прав, а саме щодо забезпечення матеріального утримання, виконання обов`язків виховання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя:

Повний текст складено та підписано 05.04.2022