Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №465/211/22
Провадження №2/943/831/2022
30 вересня 2022 року
Буський районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді - Кос І.Б.,
за участю секретаря - Дутки С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 31.03.2022 року вказана цивільна справа передана для розгляду за підсудністю до Буського районного суду Львівської області, яка надійшла до останнього суду 03.06.2022 року.
Ухвалою судді Буського районного суду Львівської області від 14.06.2022 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Позивач в судове засідання не з`явився, а представник позивача за довіреністю Попазова Н.С. у позовній заяві просить суд розглянути дану справу у відсутності представника позивача. Крім того, представник позивача за посадою (генеральний директор Кривцун В.В.) звернувся до суду із клопотанням від 11.07.2022, у якому також просив розглянути справу без участі представника позивача, а проти заочного розгляду справи представники позивача заперечень не висловили.
Відповідач Кнехт Л.В. в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав, а клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.
Ураховуючи відсутність заперечень позивача проти розгляду справи за відсутності його представника та ухвалення заочного рішення по справі, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням частини першої статті ст. 280 ЦПК України.
Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів.
Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Приписами статей 12 і 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Із указаної постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 01.04.2020 року вбачається, що 01 січня 2020 року о 17 год. 10 хв. на вул. Стрийська, 292А у місті Львові водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DACIA LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «OPEL INSIGNIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, 01 січня 2020 року о 17 год. 10 хв. на вул. Стрийська, 292А у місті Львові водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DACIA LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
В силу частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відтак, вищевказаним судовим рішенням, у відповідності до якого відповідача у цій справі ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП (скоєння ним ДТП та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), завірена копія якого міститься в матеріалах справи, яким установлені вищевказані обставини пригоди за участю відповідача, доказуванню не підлягають.
Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до вимог ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).
Згідно п. 33.1.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, серед іншого, поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. Крім того, останній зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (п. 33.1.4 ст. 33 цього Закону).
В силу приписів підпунктів «а» і «ґ» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Як убачається зі Страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2104052 від 02.10.2019 року строком дії з 02 жовтня 2019 року до 01 жовтня 2020 року, що ОСОБА_2 застрахував свою цивільну відповідальність у позивача ТзДВ «СК «Кредо» щодо транспортного засобу «DACIA LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де ліміт страхової суми, за завдану майну шкоду становить - 130000,00 грн., франшиза 0,00 грн.
Потерпіла ОСОБА_3 з метою отримання страхового відшкодування звернулася до позивача ТзДВ «СК «Кредо» із відповідною заявою про узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 20.02.2020 року.
Відповідно до Страхового акту №301 від 24.02.2020 року страховиком (позивачем) ТзДВ «СК «Кредо» розрахована сума страхового відшкодування у розмірі 15 000,00 грн., що є предметом спору в цій справі, яка була виплачена на користь потерпілої сторони ( ОСОБА_3 ) у вищевказаному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням №3422 від 24.02.2020.
Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).
За таких обставин, оцінюючи надані позивачем та досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу шкоди в сумі 15 000,00 грн., у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце із вини відповідача, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що в силу приписів підпунктів «а» і «ґ» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає право страховику після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника (відповідача у цій справі).
Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн., а тому враховуючи задоволення цього позову, такий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 279, 280, 354 ЦПК України, суд, -
позов задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 101 300,00 грн. (сто одну тисячу триста гривень 00 копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Представник позивача: Кривцун Віктор Віталійович ( АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований - Львівська область, Золочівський (колишній - Буський) район, с. Заводське; РНОКПП невідомий).
Повне судове рішення складено: 30 вересня 2022 року.
Суддя: І. Б. Кос