печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судового засідання - Ковалівській В.В.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: Коновал Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного університету фізичного виховання і спорту України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Національного університету фізичного виховання і спорту України (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 13 296 грн. 22 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 04.10.2016 року він працював на посаді викладача Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного (далі - Олімпійський коледж) за основним місцем роботи, а 19.02.2018 року переведений на посаду вчителя з вільної боротьби.

Наказом від 11.01.2021 року № 14-к позивача звільнено за прогул, при цьому на день звільнення не було проведено виплату всіх сум, що належали йому при звільненні.

Правонаступником Олімпійського коледжу, який було реорганізовано та ліквідовано 23.03.2021 року, є Національний університет фізичного виховання і спорту України.

Позивач вважає, що на підставі ст. 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) відповідач повинен виплатити позивачу 13 296 грн. 22 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.01.2021 року по 25.01.2021 року (день фактичного розрахунку).

Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України, ст. 27 Закону України «Про оплату праці» позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.08.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного університету фізичного виховання і спорту України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.10.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2021 року розгляд справи відкладено на 18.01.2022 року.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 28.10.2021 року, відповідач просить відмовити в позові повністю у зв`язку з його безпідставністю.

Відзив обґрунтований тим, що 06.01.2021 року позивач був відсутній на робочому місці протягом усього робочого дня без поважних причин, що підтверджується доповідною запискою методиста зі спорту Олімпійського коледжу ОСОБА_4 від 06.01.2021 року та актом про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці від 06.01.2021 року, складеним старшим інспектором з кадрів ОСОБА_2 , інспектором з кадрів ОСОБА_3 , методистом ОСОБА_4 . З огляду на зазначене, наказом від 11.01.2021 року № 14-к позивача звільнено за прогул. Позивач, звертаючись з позовом до суду 29.06.2021 року, пропустив тримісячний строк для такого звернення, встановлений ст. 233 КЗпП України, оскільки дізнався про звільнення 11.01.2021 року, а про нездійснення відповідачем розрахунку - 25.01.2021 року. Крім того, позивачем невірно здійснено розрахунок середнього заробітку. Так, згідно з довідкою від 12.10.2021 року № 51 заробітна плата позивача за останні 2 календарних місяці роботи (листопад, грудень) становила 31 698 грн. 24 коп., отже середньоденна (годинна) заробітна плата мала б розраховуватись наступним чином: 31 698,24 грн. / 43 (21 робочий день у листопаді + 22 робочих дні у грудні) = 737,16 грн. х 14 = 10 320,24 грн. Згідно з відомістю розподілу витрат Олімпійського коледжу станом на 25.01.2021 року № 210125РВ23 позивачем було здійснено з відповідачем розрахунок у повному обсязі та сплачено 56 904 грн. 51 коп. Крім того, Олімпійський коледж фінансувався за рахунок бюджетних коштів та виплачує заробітну плату тільки після бюджетних надходжень, які у січні 2021 року були затримані. Позивач також не надав належних доказів на підтвердження своїх вимог. Крім зазначеного, у провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебуває справа № 754/1536/21 за позовом ОСОБА_1 до Олімпійського коледжу, Національного університету фізичного виховання і спорту України, Міністерства освіти і науки України про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

29.10.2021 року представником відповідача подано до суду заяву про застосування позовної давності, у якій зазначено, що позивач, звертаючись з позовом до суду 29.06.2021 року, пропустив тримісячний строк для такого звернення, встановлений ст. 233 КЗпП України, оскільки дізнався про звільнення 11.01.2021 року, а про нездійснення відповідачем розрахунку - 25.01.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2022 року розгляд справи відкладено на 28.02.2022 року.

10.02.2022 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якій позивач просить відхилити заяву відповідача про застосування позовної давності, задовольнити клопотання про поновлення строку звернення до суду та задовольнити позовні вимогу в повному обсязі. Позивач зазначає, що надходження із заробітної плати позивачу здійснювались у жовтні та грудні 2021 року, а в листопаді надходжень із заробітної плати не було, тому позивач розрахував розмір середнього заробітку виходячи з цих двох базових місяців. Крім того, після 25.01.2021 року (день надходження заробітної плати позивачу на картку) позивач очікував подальших виплат, які він мав отримати, тому для нього датою, коли він дізнався про нездійснення повного розрахунку, стала дата отримання відповіді на відзив - 02.11.2021 року, у якій відповідач указав, що здійснив усі виплати. Також позивач є вимушеним переселенцем з ОРДЛО, після звільнення шукав роботу та місце проживання. Зважаючи на вказані обставини, позивач просить поновити строк звернення до суду.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2022 року розгляд справи відкладено на 30.06.2022 року.

Позивач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи здійснити без його участі та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що з 04.10.2016 року ОСОБА_1 працював на посаді вихователя Олімпійського коледжу, з 19.02.2018 року переведений на посаду вчителя з вільної боротьби, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 .

Наказом Олімпійського коледжу від 11.01.2021 року № 14-к звільнено ОСОБА_1 11.01.2021 року за прогули без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до копії довідки Олімпійського коледжу від 12.10.2021 року № 51 заробітна плата ОСОБА_1 становила: за липень 2020 року - 27 572,16 грн., за серпень 2020 року - 12 576,62 грн., за вересень 2020 року - 15 849,12 грн., за жовтень 2020 року - 18 077,12 грн., за грудень 2020 року - 31 698,24 грн.

Згідно з копією довідки Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» від 19.06.2021 року на банківський рахунок ОСОБА_1 25.01.2021 року перераховано заробітну плату у розмірі 56 904 грн. 51 коп.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.09.2020 року № 1083-р «Про реорганізацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного» погоджено пропозицію Міністерства освіти і науки України щодо реорганізації Олімпійського коледжу шляхом приєднання до Національного університету фізичного виховання і спорту України з утворенням на його базі відокремленого структурного підрозділу зазначеного Університету.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 18.09.2020 року № 1149 реорганізовано Олімпійський коледж шляхом приєднання до Національного університету фізичного виховання і спорту України з утворенням на його базі відокремленого структурного підрозділу зазначеного Університету з подальшим найменуванням його Відокремлений структурний підрозділ «Олімпійський фаховий коледж імені Івана Піддубного Національного університету фізичного виховання і спорту України. Установлено, що Національний університет фізичного виховання і спорту України є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Олімпійського коледжу.

23.03.2021 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 021004050 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Олімпійського коледжу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

За приписами ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Проаналізувавши зміст ч. 2 ст. 233 КЗпП України, можна зробити висновок про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

За положеннями ч. 1 ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

У Рішенні Конституційного Суду України від 22.02.2012 року № 4-рп/2012 у справі № 1-5/2012 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу викладено наступний правовий висновок: в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього Кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався (пункт 1 резолютивної частини рішення).

Отже, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 446/509/16-ц, від 24.04.2019 року у справі № 607/14495/16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що 25.01.2021 року на банківський рахунок позивача перераховано заробітну плату у розмірі 56 904 грн. 51 коп.

Оскільки відповідач розрахувався з позивачем 25.01.2021 року, перебіг тримісячного строку, встановленого ст. 233 КЗпП України, починається з наступного дня, тобто з 26.01.2021 року, а закінчення цього тримісячного терміну закінчується 26.04.2021 року.

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 29.06.2021 року, тобто з пропущенням тримісячного строку звернення до суду у даних правовідносинах.

Причини для поновлення пропущеного строку, зазначені позивачем у відповіді на відзив, що він очікував подальших виплат, які мав отримати, тому датою, коли позивач дізнався про нездійснення повного розрахунку, стала дата отримання відповіді на відзив, у якій відповідач указав, що здійснив усі виплати, суд не визнає поважними, оскільки згідно з відомістю розподілу витрат Олімпійського коледжу станом на 25.01.2021 року № 210125РВ23, наданою відповідачем, 25.01.2021 року роботодавець виплатив усі належні позивачу при звільненні виплати.

З огляду на зазначені норми матеріального права та встановлені обставини, враховуючи, що позивачем пропущений передбачений ст. 233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відсутність поважних причин його пропуску, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку із спливом тримісячного строку для звернення до суду з такою позовною вимогою.

Керуючись ст.ст. 116, 117, 233 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273-275, 279, 353-355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Національного університету фізичного виховання і спорту України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складений та підписаний суддею 08.07.2022 року.

Суддя Є.С. Хайнацький