Справа № 163/2990/21
Провадження № 2/163/107/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2022 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

У позовній заяві фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 12 648,38 гривень заподіяної майнової шкоди.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач працював у нього водієм автотранспортних засобів. Під час виконання відповідачем перевезення за маршрутом м. Луцьк м. Вінниця на розвантаженні в м. Вінниці було виявлено пошкодження рулонів згідно акту № 30092020/1 приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю. Даний акт відповідачем було підписано власноручно. На підставі цього акта замовник перевезення надіслав претензію на суму 8 431,74 гривень, яка буде відраховуватися від вартості перевезення. Крім цього, після повернення відповідача 08 лютого 2021 року на території ФОП ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) на транспортному засобі було виявлене пошкодження правої та лівої підніжок. Пояснень, з приводу цих пошкоджень відповідач не надав. В результаті чого позивач зазнав матеріальних збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу. Вартість матеріальних збитків відновлювального ремонту автомобіля становить 4 216,64 гривень, до якої включено: 2 936,64 гривень вартість двох підніжок, 480,00 гривень вартість фарби, 800,00 гривень вартість робіт (фарбування та встановлення).

За викладених обставин з вини відповідача завдано матеріальних збитків на загальну суму 12 648,38 гривень (8 431,74 (пошкодження вантажу) + 4 216,64 (пошкодження транспортного засобу)).

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач подав відзив на позовну заяву. У ньому позов не визнав і вказав на безпідставність заявлених вимог. Таку свою позицію обґрунтував тим, що замокання рулонів відбулося не внаслідок порушення ним трудових обов`язків, а внаслідок надання йому позивачем автомобіля з негерметичною підлогою. Сам факт звернення замовника перевезення до позивача з претензією про відшкодування збитків не свідчить про їх відшкодування, а сама позовна заява не містить жодного документу, який би підтверджував факт задоволення позивачем претензії.

Стосовно виявлених в автомобілі пошкоджень, то для огляду транспортного засобу він не залучався і складений по цьому факту акт не підписував, відмітки про відмову від підпису акт не містить. При цьому в акті зазначено про його складання в м.Луцьку, а в позові позивач зазначає про повернення автомобіля на територію ФОП ОСОБА_3 , що в селі Липини Луцького району. Крім цього, в акті не наведено інформації про посади осіб, які його складали і підписували, та чи вправі вони були проводити огляд транспортного засобу з огляду на їх фах і рівень знань; відсутній опис характеру пошкоджень підніжок, можливі причини виникнення пошкоджень і висновок щодо необхідності їх заміни через неможливість подальшого використання (як такі, що не підлягають ремонту). Відтак вважає Акт про виявлення пошкоджень транспортних засобів та майна ФОП ОСОБА_1 від 08.02.2021 нікчемним. Зазначає також, що факт понесення позивачем витрат за виконані роботи (фарбування і встановлення) взагалі не підтверджений жодним доказом.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла 22.12.2021.

Ухвалою суду від 18 березня 2022 року за позовом відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15.01.2022 в будівлі Любомльського районного суду Волинської області сталася пожежа. Унаслідок вибуху та пожежі було знищено та пошкоджено оргтехніку та вхідну кореспонденцію тощо. У зв`язку з чим, суд був змушений тимчасово зупинити відправлення правосуддя із 17.01.2022 року.

27.04.2022 на адресу суду надійшов поданий відповідачем відзив на позовну заяву.

Разом з тим, Любомльський районний суд Волинської області лише з 05.08.2022 року у повному обсязі відновив роботу в новій орендованій будівлі за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основним видом його діяльності є вантажний автомобільний транспорт, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 № 257642 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач згідно копії листа Управління ДЕРЖПРАЦІ у Волинській області № Ш-115/12-06 від 06.05.2021 працював на посаді водія у ФОП ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року по 01 березня 2021 року.

28 вересня 2020 року був складений акт прийому-передачі транспортного засобу згідно якого Марганія здав, а Штумбурський прийняв автомобіль DAF, д/н НОМЕР_1 , напівпричіп SCHMITZ, д/н НОМЕР_2 з такими пошкодженнями: «вм`ятина боку, на правому дзеркалі немає пластмаси, вм`ятина спереду причепа зліва, де габарит, тріснутий корпус лівого дзеркала, вм`ятина лівого заднього борту, вм`ятина лівого переднього борту, вм`ятина правого та заднього борту».

30 вересня 2020 року в місті Вінниця складено акт № 30092020/1 приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю, відправником (постачальником) якої була ТОВ «Луцька картонно-паперова фабрика», отримувачем ТОВ «Торгтехніка КПК» (м.Вінниця), перевізником ФОП ОСОБА_1 , у якому комісія в складі представників замовника та водія ОСОБА_2 встановила, що під час розвантаження сировини на автомобілі НОМЕР_1 та причепі НОМЕР_2 було виявлено рулони із замоканням. Причина пошкодження негерметичність підлоги під час транспортування. Шляхом вимірювання та зважування комісією визначено кількість пошкодження шарів, масу відбракування та суму завданого збитку в розмірі 8 431,74 гривень.

02 жовтня 2020 року відправник товару ТОВ «Луцька картонно-паперова фабрика» надіслала ФОП ОСОБА_1 лист-претензію на суму 8 431,70 гривень збитків, які товариство отримало внаслідок транспортування рулонів. Також повідомило, що ця сума збитків буде відрахована від вартості перевезення.

Автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 та причіп з номерним знаком НОМЕР_2 згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 на праві власності належать позивачу ОСОБА_1

08 лютого 2021 року комісія в складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 склали акт про те, що під час повернення на територію ФОП ОСОБА_1 транспортного засобу марки «ДАФ», номерний знак НОМЕР_1 (водій ОСОБА_2 ) було встановлено пошкодження двох підніжок (ліва та права).

Рахунком № S від 09 лютого 2021 року, рахунком-фактурою № СФ-0000132 від 02 квітня 2021 року та платіжними дорученнями № 2433 від 10 лютого 2021 року, № 2475 від 05 квітня 2021 року підтверджено придбання ФОП ОСОБА_1 двох пластикових підніжок кабіни, трьох металевих пластин підніжки, загальною вартістю 2 936,64 гривень та автоемалі вартістю 480,00 гривень.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на те, що відповідач в силу положень ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України повинен відшкодувати майнову шкоду в загальній сумі 12 648,38 гривень.

До цих збитків позивач відносить вартість пошкодженого при перевезенні відповідачем вантажу (рулонів) в розмірі 8 431,74 гривень та понесені ним витрати на придбання запчастин і ремонт транспортного засобу після поїздки відповідача в розмірі 4 216,64 гривень.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені у статті 1166 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Позивач в даній позовній заяві просить стягнути матеріальні збитки на загальних підставах відповідальності за завдану майнову шкоду, однак вказує, що відповідач перебував з ним у трудових відносинах.

У справі встановлено, що відповідач ОСОБА_2 як працівник перебував з позивачем ФОП ОСОБА_1 як роботодавцем у трудових правовідносинах починаючи з 01 жовтня 2020 року.

Разом із цим, матеріалами справи стверджено, що пошкодження (замокання) переміщуваного відповідачем транспортним засобом позивача товару (рулонів) зафіксоване в акті № 30092020/1 приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю 30 вересня 2020 року, тобто до виникнення між сторонами трудових правовідносин.

При цьому, позивач не вказує на яких правових підставах було передано автомобіль із транспортованим товаром відповідачу ОСОБА_2 .

Відповідач вказує, що мали місце саме фактичні трудові відносини.

У пункті 2 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Згідно поданих до позову доказів не можливо встановити на яких правових підставах ОСОБА_2 було ввірене майно, яку саме протиправну поведінку здійснив відповідач. Факт звернення ТОВ «Луцька картонно-паперова фабрика» до Позивача з претензією про відшкодування збитків не свідчить про їх реальне відшкодування. Позовна заява не містить жодного документу, який би підтверджував факт задоволення Позивачем претензії № 214/01/01/ від 02.10.2020 на суму 8431,70 грн. Не встановлено причин в результаті чого виникла не герметичність підлоги під час транспортування, що стало причиною пошкодження сировини, чи це сталося винними протиправними діями (бездіяльністю) відповідача чи подіями, які не залежали від його волі.

Стосовно вимоги про відшкодування збитків пошкодженням транспортного засобу в сумі 4 216,64 гривень, то наданий позивачем акт від 08 лютого 2021 року про пошкодження в автомобілі марки «ДАФ», номерний знак НОМЕР_1 , двох підніжок (лівої та правої) не може вважатися беззаперечним доказом спричинення цих пошкоджень саме відповідачем внаслідок недбайливого ставлення до транспортного засобу або неналежного виконання трудових обов`язків з огляду на таке.

Так акт виявлення пошкоджень був складений 08.02.2021 без участі відповідача.

При цьому відсутній власне сам акт про прийом передачі (повернення) транспортного засобу від ОСОБА_2 ОСОБА_1 чи іншій особі, аналогічний акту 28.09.2020 про прийом-передачі транспортного засобу від Марганії до Штумбурського.

Зі складеним актом позивач не ознайомив відповідача, письмових пояснень по зазначеному в акті факту не зажадав. Тим самим позивач фактично позбавив відповідача можливості реалізувати своє право бути присутнім при огляді транспортного засобу, надати свої пояснення або заперечення. Відповідно, позивач не встановив причин та обставин виникнення пошкоджень в автомобілі, винних у цьому осіб або умов, які цьому сприяли.

Належного доказу, яким може бути висновок спеціаліста, на підтвердження необхідності саме заміни підніжок на нові, а не їх ремонт, відповідач також суду не надав.

Окрім того, згідно відомостей з Управління ДЕРЖПРАЦІ у Волинській області, лист № Ш-115/12-06 від 06.05.2021, відповідач працював на посаді водія у ФОП ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року по 01 березня 2021 року, а отже ці пошкодження мали місце у період роботи відповідача на посаді водія автотранспортних засобів. Відносини за заподіяння шкоди в такому випадку регулюються главою ІХ КЗпП України.

В обґрунтуванні ж позову позивач не посилається на заподіяння шкоди під час трудових правовідносин, наявність між сторонами цивільних правовідносин, що виникли з договору перевезення позивач не надав, хоч посилається саме на факт перевезення за маршрутом м. Луцьк- м. Вінниця.

Отже, доказів того, що відповідач вчинив будь-які порушення, позивач не надав і суд таких не встановив.

Відтак, з огляду на обґрунтування позову і встановлені по справі фактичні обставини, заявлена позивачем вимога про відшкодування відповідачем збитків задоволенню не підлягає через недоведення наявності обов`язкових, в їх сукупності, складових правопорушення: протиправної поведінки відповідача; причинного зв`язку між шкодою та поведінкою заподіювача; вини.

На підставі норм цивільного законодавства та встановлених у справі фактичних обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності умов та підстав для покладення на відповідача ОСОБА_2 матеріальної відповідальності, про яку заявляє позивач.

Таким чином, судом встановлено законні та обґрунтовані підстави для відмови у задоволенні позову в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків в сумі 12 648,38 гривень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Сторони у справі:

- позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ; місце знаходження - АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;

- відповідача ОСОБА_2 ; місце проживання - АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя С.А.Шеремета