УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/739/20

Номер провадження 6/495/63/2022

30 вересня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Мишко В.В.,

при секретарі судового засідання Цепордей Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту заявник) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі № 495/739/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

Так, заявник просить суд: видати її дублікат виконавчого листа на підставі рішенняБілгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2020 року по цивільній справі № 495/739/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування даної заяви заявник зазначила, що рішеннямБілгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2020 року по цивільній справі № 495/739/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково. Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 06.02.2020 року до повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Заявник вказує, що 20.08.2020 року виконавчий лист про стягнення аліментів був отриманий її представником, але не був надісланий для виконання до виконавчої служби, у зв`язку з тим, що відповідач спочатку добровільно сплачував аліменти у розмірі, встановленому рішенням суду, а коли він перестав сплачувати аліменти в добровільному порядку вона звернулася до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, де і було встановлено, що виконавчий лист було втрачено

Вказане, на думку заявника, свідчить про втрату виконавчого листа по цивільній справі № 495/739/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу чого заявник вимушена звернутися із заявою про видачу його дублікату.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлені належним чином.

У свою чергу, згідно частини 3 статті 433 ЦПК України, заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши надані письмові докази та матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

РішеннямБілгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2020 року по цивільній справі № 495/739/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково. Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 06.02.2020 року до повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок

Рішення набрало законної сили та відповідно, було видано виконавчий документ, який до примусового стягнення до виконавчої служби не пред`являвся, у зв`язку із добровільною сплатою відповідачем аліментів.

Згідно із довідкою виконавчого пошуку з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається те, що на час звернення з цією заявою виконавчий документ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконанні у відділі не перебуває.

З врахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з застосуванням наступних норм права та практики правозастосування.

За змістом підпункту 17.4 пункту 17 Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 460/5039/18 (провадження № 61-18869св20) зроблено висновок про те, що «якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Аналогічний висновок зроблено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19).

З огляду на вказане правомірно стверджувати, що обов`язковими умовами видачі дублікату виконавчого документу є:

-доведеність факту втрати виконавчого документу;

-звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

За змістом частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Пунктом 5 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення чинної редакції Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Вказана редакція Закону України «Про виконавче провадження» набрала законної сили 05.10.2016 і є чинною на момент звернення з цією заявою.

Вказаною нормою закону було встановлено зворотну дію в часі норм закону, що регулюють строки пред`явлення виконавчих документів до виконання.

За змістом пункту 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, серед іншого, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 р. № 3рп/2010 у справі № 1-7/2010 констатував, що відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У свою чергу, втрата виконавчих листів, позбавляє стягувача законного права звернутись до органів примусового виконання судових рішень та можливості отримати з боржника суми коштів, зазначених у рішенні суду.

Відповідно п. 17.4 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа поставляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необгрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувана унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верхового Суду від 16.08.2018р. у справі №6/275-08.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Керуючись ст.ст. 258-260, 35, 443 та п. 17.4 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) дублікат виконавчого листа №495/739/20, виданого 13.08.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 06.02.2020 року до повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.В. Мишко