БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/120/22, cправа № 361/5173/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» вересня 2022 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Гафінчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_6 , про виселення та зобов`язання не чинити перешкоди,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з даним позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами: сараєм-гаражем-літньою кухнею літ. «Б», вбиральнею літ. «В», колонкою № 1, огорожею АДРЕСА_2 ; виселити ОСОБА_5 з житлового будинку АДРЕСА_2 .

В обґрунтування вимог зазначається, що на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2018 року за ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 визнано право власності по 1/6 частці за кожним на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . Власником Ѕ частини вказаного домоволодіння згідно з судовим рішенням від 05 вересня 2018 року є ОСОБА_4 . На даний час у спірному житловому будинку проживають: позивач, ОСОБА_1 ,

її діти, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Окрім зазначених осіб, у даному будинку проживає дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_5 без реєстрації місця проживання.

Впродовж тривалого часу відповідачі чинять перешкоди ОСОБА_6 та

ОСОБА_2 у користуванні будинком та надвірними будівлями, закривають на замок гараж та погріб, де зберігаються продукти харчування, вчиняють сварки з приводу користування кухнею та місцями загального користування. Відповідач ОСОБА_5 не є співвласником житлового будинку та не значиться у ньому зареєстрованою, заселена до будинку без згоди всіх співвласників. Вважає, що поведінка відповідачів є протиправною, оскільки відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

12 листопада 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 01 грудня 2020 року № 3320/0/15-20 ОСОБА_8 звільнено з посади судді Броварського міськрайонного суду Київської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі визначено Василишина В.О.

Ухвалою суду від 04 січня 2021 року дану справу прийнято до розгляду у загальному провадженні.

Ухвалою суду від 17 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі

№ 361/5173/19 та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, 15 вересня 2022 року її представник ОСОБА_9 подала до суду заяву про відкладення розгляду справи за станом здоров`я. Разом з тим, враховуючи строки перебування даної справи у провадженні суду, характер правовідносин, що виник між сторонами, а також наявність доказів достатніх для постановлення рішення, суд вважає за доцільне розглянути дану справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, 15 вересня 2022 року представник відповідачів ОСОБА_10 подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідачів та її відсутність. Позиція відповідачів щодо заявленого позову викладена у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2018 року, що набрало законної сили 06 жовтня 2018 року, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Рудня Броварського району Київської області, разом за адресою: АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини, що відкрилася

ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок смерті ОСОБА_11 ; встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Рудня Броварського району Київської області за адресою: АДРЕСА_2 з лютого 2003 року до часу відкриття спадщини; визнано за ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку спадкування за законом після смерті рідного дядька

ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Рудня Броварського району Київської області, право власності на 1/6 частку житлового будинку загальною площею 92,1 кв.м., житловою площею 59,8 кв.м. з надвірними будівлями: сарай-гараж-літня кухня - «Б», вбиральня - «В», колонка № 1, огорожа № 2, 3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі - по 694 грн. 17 коп. з кожного; встановлено факт проживання

ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю з 2003 року і до часу відкриття спадщини; визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею

92,1 кв.м., житловою площею 59,8 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами:

сарай-гараж-літня кухня - «Б», вбиральня - «В», колонка - №1, огорожа - АДРЕСА_3 ; визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 92,1 кв.м., житловою площею 59,8 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: сарай-гараж-літня кухня - «Б», вбиральня - «В», колонка - № 1, огорожа - АДРЕСА_3 ; стягнуто із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , та ОСОБА_6 витрати по сплаті судового збору в розмірі - по 1 104 грн.

80 коп. з кожного.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від

01 листопада 2018 року, ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності належить Ѕ частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами сарай-гараж-літня кухня - «Б», вбиральня - «В», колонка - № 1, огорожа - АДРЕСА_4 .

Згідно з довідкою № 1281 від 13 грудня 2019 року, виданою виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області у житловому будинку АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають дві сім`ї: ОСОБА_1 , 1977 року народження, голова сім`ї, ОСОБА_6 , 2000 року народження, син, ОСОБА_2 , 2006 року народження, син, та інша сім`я:

ОСОБА_3 , 1974 року народження, голова сім`ї, ОСОБА_5 , 1983 року народження, дружина, ОСОБА_7 , 2017 року народження, син, ОСОБА_12 , 2008 року народження, син дружини, ОСОБА_13 , 2011 року народження, син дружини, ОСОБА_14 , 2003 року народження, син дружини.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконком 10 липня 2006 року Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Рудня Броварського район Київської області народився ОСОБА_2 . Батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, 10 квітня 2017 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 2.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 08 серпня 2017 року Козелецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, ІНФОРМАЦІЯ_6 у селищі міського типу Козелець Козелецького району Чернігівської області народився ОСОБА_7 . Батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

У даному випадку ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовом про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні житловим будинком та надвірними будівлями, а також виселення. Вимоги мотивовані позбавленням її сина права користування надвірними будівлями, де зберігаються продукти харчування, сварками з приводу користування кухнею та іншими місцями загального користування, а також вселенням до будинку без згоди всіх власників дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_5 .

Положення статей 317, 319, 386, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення порушень свого права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власнику своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18), серед способів захисту речових прав цивільне законодавства виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

У даному випадку посилання позивача на чинення перешкод з боку відповідачів у користуванні власністю, а саме: будинком з відповідними надвірними будівлями та спорудами, не обґрунтовані належними та допустимими доказами. Так, позивач ОСОБА_1 надала до суду висновок за результатами перевірки від 18 жовтня 2017 року, з якого вбачається, що

09 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_16 у приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області виникла сварка, у ході якої останні висловлювали словесні погрози. При проведенні перевірки факти викладені ОСОБА_1 у заяві знайшли своє часткове підтвердження, жодних дій на виконання погроз фізичної розправи вчинено не було. Обставини, викладені у даному висновку будь-якого відношення до предмету спору не має. З висновку від 07 березня 2017 року вбачається, що між ОСОБА_1 та

ОСОБА_3 виник конфлікт з приводу проживання та користування спірним будинком.

Відповідно до акту про фактичне проживання від 13 серпня 2018 року, складеного депутатом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області,

ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не користуються земельною ділянкою, сараєм, літньою кухнею та погребом. Суд критично відноситься до вказаного акту, так як будь-якої інформації щодо предмету доказування він не містить, питання причин невикористання земельної ділянки та надвірних будівель у ньому не обумовлені, у акті лише зазначено, що спільні діти ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не користуються певним нерухомим майном, що може носити як добровільний так і примусовий характер.

З матеріалів справи вбачається, що з питань чинення перешкод у користуванні нерухомим майном ОСОБА_1 зверталася до Служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області. 03 липня 2019 року головним спеціалістом Служби проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_3 з приводу перешкоджання у користуванні дітьми ОСОБА_6 , 2000 року народження, та ОСОБА_2 , 2006 року народження, майном, що належить їм на праві власності. Під час бесіди ОСОБА_3 повідомив, що не чинить перешкод дітям у користуванні майном, господарські будівля завжди відкриті, земельною ділянкою ніхто не користується.

При розгляді даної справи по суті судом не здобуто будь-яких доказів чинення неповнолітньому ОСОБА_2 перешкод у користуванні будинком та надвірними будівлями. Наявність конфлікту між членами колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у жодний спосіб не свідчить про перешкоди неповнолітньому сину у користуванні майном, власником якого він є на підставі рішення суду. Позовні вимоги в частині зобов`язання не чинити перешкоди недоведені та не підлягають задоволенню.

Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Щодо вимоги про виселення ОСОБА_5 , то суд дійшов наступного висновку.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (частина четверта статті 9 Житлового кодексу України).

Повага до права людини на житло закріплена також у статті 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод. У разі порушення цих прав передбачено право на судовий захист. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на державні органи зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21 лютого 1990 року).

Статтею 109 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) проголошено, що виселення із займаного житлового приміщення допускається лише з підстав, установлених законом. Таке виселення може настати у разі: 1) руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає; 2) використання житла наймачем або особами, за дії яких він відповідає, не за призначенням; 3) систематичного порушення наймачем або особами, за дії яких він відповідає, прав та інтересів сусідів; 4) незаконного зайняття жилого приміщення; 5) визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер.

Відповідно до частини першої статті 381 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

При розгляді даної справи по суті встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який є співвласником будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 є членом сім`ї власника житлового будинку, проживає у ньому та має право користування житловим приміщенням на рівні з власником, оскільки наявності будь-яких інших угод про порядок користування цим приміщенням при її вселення судом встановлено не було. Спільний син ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , значиться зареєстрованим у спірному будинку, при цьому виселення матері дитини з будинку є таким, що порушує права малолітньої дитини.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні даного позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у разі відмови у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин