Справа № 128/6494/13-ц
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.

та державного виконавця Федоринського С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голубєва С. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта,

УСТАНОВИВ:

27.09.2022 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшло вищевказане подання.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Вінницькому відділі державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходиться виконавче провадження № 56554608 з примусового виконання виконавчого листа № 128/6494/13-ц, виданого 15.12.2014 Вінницьким районним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (в подальшому ухвалою суду замінено на ОСОБА_3 ) грошових коштів в розмірі 43945,00 грн та судовий збір в розмірі 439,45 грн. 11.06.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку було направлено сторонам виконавчого провадження. 11.06.2018 державним виконавцем на адресу боржника: АДРЕСА_1 було направлено рекомендованим листом постанову про відкриття провадження. З метою забезпечення реального виконання рішення суду 09.10.2018 та 05.09.2022 державним виконавцем були винесені постанови про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення та направлено за допомогою ЕЦП до фінансових установ. За запитом державного виконавця до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, що отримують пенсію, працюють за цивільно-трудовими договорами, Державної податкової служби України для виявлення джерел отримання доходів боржника, номерів рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах, запитувані відомості не були знайдені. 20.06.2021, 12.09.2018, 05.09.2019, 14.09.2022 державним виконавцем здійснювалися виїзди для перевірки майнового стану боржника за адресою: АДРЕСА_1 , який на той час був відсутній за вказаною адресою. Вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником майно не зареєстровано. 07.09.2022 державним виконавцем здійснено запит до Державної прикордонної служби України про надання інформації щодо перетину боржником державного кордону, однак за вказаними параметрами в Державної прикордонної служби України відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону. Державним виконавцем відібрано пояснення в ОСОБА_1 , в якому останній зазначив, що йому відомо про відкриття виконавчого провадження у 2018 році про стягнення з нього на користь стягувача коштів, не сплачує їх у зв`язку з тим, що ніде не працює та відсутні кошти. З дати набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з даним поданням боржник всю суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання не вчинив, що вказує на ухилення від виконання рішення суду, тому начальник Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)Голубєв С. звернувся до суду з даним поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі.

Згідно із ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до довідки, складеної помічником судді Вінницького районного суду Вінницької області Сінельник В.І., суддя Карпінська Ю.Ф. перебувала у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню (КП № 128/2877/20) у період з 26.09.2022 до 29.09.2022, тому суд вважає за необхідне розглянути подання 29.09.2022.

В судовому засіданні 29.09.2022 державний виконавець Федоринський С.П. подання підтримав в повному обсязі, просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі, оскільки останній свідомо ухиляється від виконання зобов`язання, з 2018 року жодних дій для погашення боргу за даним виконавчим провадженням не вчинив, хоч здійснював проплати за іншими виконавчими документами, виконавчі провадження по яких уже закриті. Боржник ОСОБА_1 при останньому виїзді державного виконавця за місцем його проживання 19.09.2022 повідомив, що майна у нього немає, він ніде не працює, не заперечує щодо стягнення заборгованості з його пенсії, про що надав відповідні письмові пояснення. Однак з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стану, а 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochevv.Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно із п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Судом установлено, що на виконанні у Вінницькому відділі державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходиться виконавче провадження № 56554608 з примусового виконання виконавчого листа № 128/6494/13-ц, виданого 15.12.2014 Вінницьким районним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (в подальшому ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.02.2021 замінено на ОСОБА_3 ) грошових коштів в розмірі 43945,00 грн та судового збору в розмірі 439,45 грн.

11.06.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56554608, яку було направлено сторонам виконавчого провадження. Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується факт отримання 25.06.2018 боржником ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження.

09.10.2018 та 05.09.2022 державним виконавцем були винесені постанови про арешт коштів боржника.

Крім того, державним виконавцем встановлено, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належне боржнику ОСОБА_1 майно на праві приватної власності відсутнє.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.09.2022, які додані до матеріалів подання, убачається, що ОСОБА_1 відомо про відкриття виконавчого провадження у 2018 році про стягнення з нього на користь стягувача коштів, не сплачує їх у зв`язку з тим, що офіційно не працює, не заперечує з приводу стягнення боргу з його пенсії.

Таким чином, судом установлено, що ОСОБА_1 , знаючи, що відносно нього 11.06.2018 відкрито виконавче провадження про стягнення боргу, станом на 27.09.2022 (день звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України) не вчинив жодній дій на погашення боргу, навіть часткового погашення не вчинив, мотивуючи це тим, що у нього відсутні кошти, в той же час підтверджуючи, що отримує пенсію.

З пояснень в судовому засіданні державного виконавця убачається, що ОСОБА_1 за період з 2018 року до 2022 року добровільно погашав грошові зобов`язання за іншими виконавчими провадженнями.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Як роз`яснив Верховний Суд України у листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням», яке варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Відповідно до вказаного листа Верховного Суду України, однією з підстав для відмови у задоволенні подання є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що бездіяльність боржника ОСОБА_1 є свідомим невиконанням рішення суду, оскільки, знаючи про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження ще 11.06.2018, ОСОБА_1 протягом декількох років не вчинив жодних дій навіть для часткового виконання зобов`язання, боржник з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження жодного разу не повідомив державного виконавця про неможливість виконання ним зобов`язання з поважних причин, що дає підстави розуміння небажання ОСОБА_1 виконувати судове рішення.

Відсутність коштів не звільняє боржника від виконання ним зобов`язання.

Крім того, з письмових пояснень боржника ОСОБА_1 від 19.09.2022 убачається, що останній має доходи у вигляді пенсії, однак жодних дій для виконання зобов`язання не вчинив.

Судом також враховано, що з 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану. 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження»», у зв`язку з чим було припинено звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації) визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Таким чином, державним виконавцем доведено факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим документом.

За таких обставин, враховуючи умисне тривале (декілька років) невиконання боржником ОСОБА_1 судового рішення щодо стягнення значної суми грошових коштів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голубєва С. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до виконання зобов`язань за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30.01.2014 (ВП № 56554608).

Копію ухвали надіслати начальнику Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) для спрямування до виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 30.09.2022.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА