справа № 208/1010/22
№ провадження 2/208/1279/22
РІШЕННЯ

Іменем України

10 серпня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.

За участю: секретаря судового засідання Оніщук Д.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню»,-

встановив:

1.Позиція сторони позивача.

07 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з матеріалами позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Згідно змісту позовних вимог ОСОБА_1 , просить:

-ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис, виданий Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за № 9572 від 25 травня 2021 р., таким, що не підлягає виконанню;

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , грошові кошти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , які вже були стягнуті з неї на виконання Постанови Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича згідно виконавчого провадження № 67824569 з примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, зареєстрований в реєстрі за № 9572 від 25 травня 2021 р.;

-стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив наступне.

На при кінці січня місяця 2022 року позивачу стало відомо, що бухгалтерією Комунального закладу «Спеціальна школа «Гармонія» Кам`янської міської ради» з яким позивач перебуває у трудових відносинах, проводить утримання з заробітної плати заборгованості в сумі 15 952,49 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал», суми основної винагороди приватного виконавця в сумі 1 595,25 грн., та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 400 грн., а всього на загальну суму в розмірі 17 947,74 грн., на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату № 67824569 від 27 грудня 2021 року. Жодного телефонного дзвінка, чи вимоги щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором на адресу позивача не надходило.

Постанова про звернення стягнення на заробітну плату № 67824569 від 27 грудня 2021 року, видана приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. на підставі виконавчого напису, виданого 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., та зареєстрованого в реєстрі за № 9572.

Щодо неправомірності вчинення виконавчого напису та визнання його таким, що не підлягає виконанню.

1.Відсутність нотаріально посвідченого договору.

Згідно п. 19 ст. 14 ЗУ «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 (далі Порядок).

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, розділом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачене стягнення заборгованості лише за нотаріально посвідченими договорами, а нотаріусу для вчинення виконавчого напису подаються лише нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку).

Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання;

11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;

б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;

в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашеная заборгованості;

г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;

ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Отже, з вищезазначеної норми Закону вбачається, що дана нотаріальна дія вчиняється лише до тих правочинів, які згідно вимог Закону вчиняються у письмові формі та підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Зазначений кредитний договір не був нотаріально посвідченим та зареєстрованим у реєстрі правочинів, кредитний договір був укладений у простій письмовій формі, та його умовами не передбачено позасудовий спосіб стягнення заборгованості за кредитним договором як за виконавчим написом нотаріуса.

В свою чергу вказані дії приватного нотаріуса Данич Оксани Федорівни, суперечить положенням ст. 77 Закону України «Про нотаріат», та п.5.3 ч.5 гл.7 Положень Порядку вчинення нотаріальних дій України, розділ 1 та 2 Переліку.

2.Відсутність доказів про безспірність заборгованості боржника

Розділом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у і безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено, що для одержання виконавчого напису з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2, при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому потурання відхиленням від зазначеного порядку.

Розділом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.

Як вказує ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини між банком та клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з ст. ст. 6, 627 ЦКУ сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10.05.07 року № 168.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦКУ підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст.203 цього кодексу.

Як передбачено ч.1 ст.203 ЦКУ зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки Позичальник являється споживачем банківських послуг, а кредитний договір укладається на споживчі цілі, тобто є споживчим кредитом, банк не повинен включати у договори умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими, зокрема, є умови договору про надання банку права здійснити одностороннє розірвання договору із споживачем на власний розсуд та одностороннє розірвання договору з достроковим поверненням всієї суми заборгованості за договором, якщо таке право не надається споживачеві.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Згідно зі ст.3 ЦКУ загальними засадами законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добровільності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднанні створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому, справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Розумність це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу).

Таким чином, позивач вважає, що приватний нотаріус Данич Оксана Федорівна, не переконалася про наявність документів, що встановлюють безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

3.Відсутність досудової вимоги.

Відповідно до ст.16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку Відповідачем Позивачу не направлялась, тобто Відповідачем порушено норми статті 16 ЦПК України.

Користуючись положеннями ст. 15 ЦПК України, з метою захисту та представництва інтересів у суді, 11 січня 2022 року позивач звернувся по правничу правову допомогу та уклав з Адвокатським об`єднанням «Лекс Експерт» договір про надання правової допомоги № 07.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.15, 133, 134 повідомляє, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат позивача на професійну правничу допомогу, які він поніс та очікує понести, в зв`язку з розглядом даної справи складає 7 300,00 грн., з яких:

- складання 2-х адвокатських запитів 1800,00 грн. (одна тисяча вісімсот грн. 00 коп.);

- складання заяви про витребування доказів - 750,00 (сімсот п`ятдесят грн. 00 коп.);

- складання заяви про забезпечення позову - 750,00 (сімсот п`ятдесят грн. 00 коп.);

- складання позовної заяви 4000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.).

Згідно доручення № 5 від 11 січня 2021 року про призначення відповідальною Особою з надання юридичної та правничої допомоги клієнту ОСОБА_1 , призначено адвоката Адвокатського об`єднання «Лекс Експетр» Галенка Ігоря Євгеновича, відповідальною особою за надання юридичної та правничої допомоги, в тому числі судовий супровід (а.с. 28). Крім того, на підтвердження повноважень адвокатом надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4568 від 29 листопада 2019 року (а.с. 29), копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1124810 від 07 лютого 2022 року (а.с. 30).

10 серпня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Галенко І.Є., який діє в інтересах позивача, ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи без його участі та без застосування засобів технічної фіксації, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 111).

2. Позиція відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про дату, час та місце судових засідань повідомлений згідно до вимог ст. 130 ЦПК України (а.с. 96, а.с. 97), в судові засідання явку свого представника не забезпечив.

21 липня 2022 року відповідачем, в особі представника за довіреністю Шпичак К.М. подано клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу (а.с. 104-105). Згідно до змісту клопотання зазначає, що ознайомившись зі змістом позовних вимог відповідач не погоджується із доводами викладеними позивачем у своїй заяві та заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне. На думку відповідача вимога позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу в розмірі 7 300 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки зазначені позивачем витрати мають бути документально підтверджені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування таких витрат. Крім того, сторона відповідача звертає увагу, що сума та вид виконаної роботи адвокатом є неспівмірною та не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг, час витрачений на підготовку позовної заяви є невиправданим. Предмет позову у даній справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складання великої кількості процесуальних документів, витрачення значного часу на вивчення обставин справи.

3.Позиція третіх осіб.

3.1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., сповіщена про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ст.130 ЦПК України (а.с. 77, а.с. 85, а.с. 101-102) в судові засідання не прибувала, заяв, клопотань не подавала, про причини неявки суду не повідомляла.

Крім того, ухвалою суду від 22 березня 2022 року за заявою позивача постановлено витребувати від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни (01001, місто Київ, вулиця Софіївська, будинок № 8, офіс № 2) завірені належним чином копії нотаріальної справи за виконавчим написом вчиненим 25 травня 2021 р., зареєстрованим за № 9572 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором в сумі в сумі 15 952,49 грн.

Зазначену ухвалу скеровано на адресу приватного нотаріуса Данич О.Ф., що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які містяться в матеріалах справи.

Однак, всупереч викладеному вище з 22 березня 2022 року та станом на 10 серпня 2022 року вимоги ухвали приватним нотаріусом не виконані, копію нотаріальної справи суду не надано.

3.2. Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ст.130 ЦПК України (а.с. 31, а.с. 36), в судові засідання не прибував, заяв, клопотань не подавав, про причини неявки суду не повідомляв.

4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

07 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з матеріалами позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню» (а.с. 1-12).

Згідно змісту позовних вимог ОСОБА_1 , просить:

-ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис, виданий Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за № 9572 від 25.05.2021 р., таким, що не підлягає виконанню;

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , грошові кошти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , які вже були стягнуті з неї на виконання Постанови Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича згідно виконавчого провадження № 67824569 з примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, зареєстрований в реєстрі за № 9572 від 25 травня 2021 р.;

-стягнути з Відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (а.с. 32-34).

Одночасно з матеріалами позовної заяви позивачем подано заяву «про забезпечення позову» (а.с. 39-42). Згідно до змісту заяви просить:

-зупинити стягнення, що здійснюється на підставі виконавчого напису від 25 травня 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 9572, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з мене, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»», 04053, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. № 1, копр. №28, ідентифікаційний код: 35234236 заборгованості у розмірі 17 947, 74 грн. (сімнадцять тисяч дев`ятсот сорок сім гривень 74 копійок) за Кредитним договором № 003-03999-201007 від 20 жовтня 2007 року до набрання рішення законної сили.

Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року заяву позивача «про забезпечення позову задоволено у повному обсязі (а.с. 49-51).

09 лютого 2022 року через канцелярію суду на виконання ухвали від 08 лютого 2022 року подано заяву про усунення недоліків (а.с. 54) з доданими до неї квитанціями (а.с. 55).

Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 56-57).

21 березня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Галенко О.І., який діє в інтересах позивача, ОСОБА_1 подано матеріали заяви «про забезпечення доказів» (а.с. 67-70), згідно до змісту якої просить:

-зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксану Федорівною надати суду матеріали нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі 25 травня 2021р. за № 9572 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором в сумі в сумі 15 952,49 грн., суми основної винагороди приватного виконавця в сумі 1595,25 грн., та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 400 грн., а всього на загальну суму в розмірі 17 947,74 грн., на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату № 67824569 від 27 грудня 2021 року, тобто усі документи, що були подані ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», та послугували підставою для вчинення виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі 25 травня 2021р. за № 9572 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, та яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. (виконавче провадження № 67824569 від 09 грудня 2021р.).

Ухвалою суду від 22 березня 2022 року заяву позивача «про забезпечення доказів» задоволено частково» (а.с. 72-73).

10 травня 2022 року на офіційну адресу суду приватним виконавцем Лисенко Ю.О. подано клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 84).

27 червня 2022 року на офіційну адресу суду приватним виконавцем Лисенко Ю.О. подано клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 95).

21 липня 2022 року Шпичак К.М., яка діє в інтересах відповідача ТОВ «ФК «Кредит Капітал» на підставі довіреності від 17 січня 2022 року подала клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу (а.с. 104-105).

10 серпня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Галенко І.Є., який діє в інтересах позивача, ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи без його участі та без застосування засобів технічної фіксації, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 111).

5. Фактичні обставини встановлені судом.

Як встановлено судом, 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9572 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 003-03999-201007 від 20 жовтня 2007 року у розмірі 15 952,49 грн.

09 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем, розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого напису № 9572, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Володимирівною про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 952,49 грн. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 67824569) (а.с. 17-18).

27 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с. 19-20). Загальна сума, яка підлягає стягненню 17 947,74 грн., яка складається з наступного:

400,00 грн. провадження на організацію та проведення виконавчих дій;

15 952,49 грн. заборгованість за виконавчим документом;

1 592,49 грн. основна винагорода приватного виконавця.

Як вбачається зі змісту довідки Комунального закладу «Спеціальна школа «Гармонія» Кам`янської міської ради» від 03 лютого 2022 року № 01-47 відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 грудня 2021 року виданої приватним виконавцем Лисенко Ю.О. за виконавчим провадженням № 67824569 з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було стягнуто із заробітної плати 3 881,56 грн. (а.с.22).

11 січня 2022 року Адвокатське об`єднання «Лекс Експерт» в особі голови об`єднання Чабаненко Валерії Тарасівни, що діє на підставі Статуту з однієї сторони і ОСОБА_1 з іншої сторони, уклали договір про надання правової допомоги (а.с. 23-25).

Згідно доручення № 5 від 11 січня 2021 року про призначення відповідальною Особою з надання юридичної та правничої допомоги клієнту ОСОБА_1 , призначено адвоката Адвокатського об`єднання «Лекс Експетр» Галенка Ігоря Євгеновича, відповідальною особою за надання юридичної та правничої допомоги, в тому числі судовий супровід (а.с. 28). Крім того, на підтвердження повноважень адвокатом надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4568 від 29 листопада 2019 року (а.с. 29), копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1124810 від 07 лютого 2022 року (а.с. 30).

6. Правові норми законодавства застосовані судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст. ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

7. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - Порядок).

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та глави 6 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає умови вчинення виконавчих написів.

Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні положення містяться також в главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Згідно з п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (надалі Перелік).

Відповідно до п. п. 3.5. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 25 травня 2021 року, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачала вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Всупереч зазначеному, будь-яких відомостей відносно нотаріального посвідчення кредитного договору № 003-03999-201007 від 20 жовтня 2007 року стороною відповідача не надано. А тому, суд не вбачає можливим встановити, чи був зазначений кредитний договір нотаріально посвідченим та зареєстрованим у реєстрі правочинів, у якій саме формі він був укладений, та умови його укладання.

Також не надано даних відомостей і третьою особою по справі - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. на підтвердження правомірності вчинення нею виконавчого напису 25 травня 2021 року.

Крім того, приватним нотаріусом не виконано вимоги ухвали суду від 22 березня 2022 року, а саме не надано завірені належним чином копії нотаріальної справи за виконавчим написом вчиненим 25 травня 2021 р., зареєстрованим за № 9572 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором в сумі в сумі 15 952,49 грн.

Таким чином суд встановив, що вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до боржника ОСОБА_1 , за якими був вчинений спірний виконавчий напис, не були безспірними на момент його вчинення.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц.

Крім того, слід зазначити, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, неодноразово досліджене судом вищої інстанції (постанова від 05.07.2017 року по справі № 754/9711/14-ц; від 23.01.2018 року по справі № 310/9293/15; від 18.07.2018 року по справі № 486/388/16-ц; від 06.06.2019 року № 750/1627/18, від 14.08.2019 по справі № 569/8884/17).

Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення.

Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі.

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Згідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовною заявою сплачений судовий збір, що підтверджується квитанцією від 03 лютого 2022 року у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок (а.с. 55) та квитанцією від 10 лютого 2022 року у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, який враховуючи задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений ОСОБА_1 за подання заяви про забезпечення позову у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, що підтверджуєтеся квитанцією № 0.0..1 від 03 лютого 2022 року (а.с. 37).

Всього позивачем сплачений судовий збір у сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представництво позивача ОСОБА_1 у даній справі здійснював адвокат Галенко І.Є.

На підтвердження понесених сум витрат на правничу допомогу позивачем надано:

- Договір про надання правової допомоги № 07 від 11 січня 2021 року укладений між Адвокатським об`єднанням «Лекс Експерт» в особі голови об`єднання Чабаненко В.Т. та Шматко Т.В. (а.с. 23-25);

- Акт № 1 приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 07 від 11 січня 2022 року (а.с. 26). Згідно до змісту акту зазначено наступне. Клієнт оплачує Виконавцю авансові кошти за надану правову допомогу Адвокатом, який діє за дорученням Виконавця, в межах договору № 07 від 11 січня 2021р. в повній відповідності з умовами Договору на загальну суму 7 300,00 грн. (сім тисяч триста грн.) 00 коп.;

Дана сума складається з наступного:

-складання 2-х адвокатських запитів 1 800,00 грн. (одна тисяча вісімсот грн. 00 коп.);

-складання заяви про витребування доказів - 750,00 (сімсот п`ятдесят грн. 00 коп.);

-складання заяви про забезпечення позову - 750,00 (сімсот п`ятдесят грн. 00 коп.);

-складання позовної заяви 4 000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.).

-Квитанцію № 170503 від 11 січня 2022 року, вартість послуг 7 300,00 грн. (а.с. 27);

-Доручення № 5 від 11 січня 2022 року про призначення відповідальною особою за надання юридичної та правничої допомоги клієнту ОСОБА_1 (а.с. 28);

-Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4568 від 29 листопада 2019 року (а.с. 29);

-Копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1124810 від 07 лютого 2022 року (а.с. 30).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

У Постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Витрати на правничу допомогу, викладені в акті приймання-передавання, можуть зменшити, проаналізувавши адвокатські послуги та витрачений час. Відповідні правові висновки викладені у Додатковій Постанові Верховного суду від 11 березня 2021 року справа № 911/2681/19.

Проаналізувавши наведений опис наданих позивачу послуг правничої допомоги, у сукупності з наданими документами на понесення позивачем заявлених витрат, суд приходить до висновку що відображена у наданих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт та є співмірною зі складністю справи, її обсягом.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, обсяг позовної заяви, додатків до неї, що розгляд справи проведено у письмовому провадженні, без участі сторін, в порядку спрощеного позовного провадження, кількість призначених судових засідань п`ять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 300 (сім тисяч триста) гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, ч. 2 ст. 13, 81, 141, 174, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню» - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис вчинений 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за № 9572, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»», , юридична адреса реєстрації: 79018, область Львівська, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будівля № 1, корпус № 28, заборгованості за кредитним договором у сумі 15 952 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні 49 копійок таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , юридична адреса реєстрації: 79018, область Львівська, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будівля № 1, корпус № 28, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

грошові кошти стягнуті під час примусового виконання виконавчого напису нотаріуса в сумі 3 881 (три тисячі вісімсот вісімдесят одна) гривня 56 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , юридична адреса реєстрації: 79018, область Львівська, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будівля № 1, корпус № 28, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , юридична адреса реєстрації: 79018, область Львівська, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будівля № 1, корпус № 28, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 7 300 (сім тисяч триста) гривень 00 копійок.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , юридична адреса реєстрації: 79018, область Львівська, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будівля № 1, корпус № 28.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, адреса реєстрації: 01001, місто Житомир, вулиця Софіївська, будівля № 8, офіс № 2.

Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, адреса реєстрації: 49005, область Дніпропетровська, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будівля № 21, приміщення № 52.

Повний текст судового рішення складений 15 серпня 2022 року.

Суддя Івченко Т. П.