Справа № 712/9641/20
Провадження № 2/712/118/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Троян Т.Є.

за участю секретаря П`ятун Я.О.

представника позивача адвоката Дворніцького О.Б.,

представника відповідача адвоката Бабіч Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання представника позивача - адвоката Дворніцького Олександра Борисовича про призначення посмертної судово-психіатрічної експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко Ольга Анатоліївна про визнання заповіту недійсним,-

6 В С Т А Н О В И В:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко Ольга Анатоліївна про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.09.2021 року по справі призначена посмертна судово-психіатрична експертиза. Провадження по справі зупинено.

23.11.2021 року на адресу суду надійшло клопотання Київського міського центру судово-психіатричної експертизи про надання додаткових матеріалів.

11.01.2022 року Київський міський центр судово-психіатричної експертизи повернув матеріали цивільної справи № 712/9641/20 без виконання ухвали суду, у зв`язку з призупиненням проведення КМЦСПЕ судово-психіатричних експертиз до вирішення питання з фінансуванням.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.01.2022 року відновлено провадження по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дворніцький О.Б. скерував до суду клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи з метою визначення психічного стану покійної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на її вирішення просив поставити наступні питання:

1) чи страждала за життя ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння або психічне захворювання та якщо так, то з якого часу?

2) чи могла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій, давати їм тверду оцінку та/або керувати ними, в зв`язку зі станом її психосоматичного здоров`я, віковими особливостями, тощо під час складення нею заповіту 03.08.2017 року на ім`я ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. 03.08.2017 року за №1757?

Проведення експертизи просив доручити Державній установі «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України»), яка знаходиться за адресою: 04080 м. Київ, вул. Кирилівська, 103 корпус 12.

Представник відповідача - адвокат Бабіч Т.Г. в судовому засіданні при вирішення питання щодо призначення експертизи покладалася на розсуд суду.

Третя особа - державний нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко Ольга Анатоліївна в судове засідання скерувала письмові пояснення. Зазначила, що 03.08.2017 року на прийом у Другу черкаську державну нотаріальну контору звернулася ОСОБА_2 , яка повідомила, що громадянка ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 має намір скласти заповіт. Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 похилого віку та їй самостійно важко пересуватися сходами, попросили, щоб нотаріус з`явився за її адресою для посвідчення заповіту. Об 11 год. того ж дня, нотаріусом здійснений виїзд за вказаною адресою проживання ОСОБА_3 . При вчиненні нотаріальної дії було встановлено особу ОСОБА_3 за її паспортом, а також перевірено її дієздатність. Під час розмови з ОСОБА_3 були роз`яснені наслідки вчинення нотаріальної дії, нотаріус переконалася в тому чи усвідомлює ОСОБА_3 значення цієї нотаріальної дії, а також у відповідності волі і волевиявленні ОСОБА_3 щодо вчинення нотаріальної дії, а саме посвідчення заповіту. Зазначила, що нею були встановлені дійсні наміри ОСОБА_3 відносно складання заповіту саме на ОСОБА_2 . З метою виключення можливості стороннього впливу на волевиявлення ОСОБА_3 встановлення її намірів щодо складання заповіту на ОСОБА_2 нотаріусом було здійснено за відсутності останньої. Після проведення підготовчих дій, роз`яснивши зміст статей 1241, 1254, 1307 ЦК України та після особистого прочитання заповіту вголос та проставлення особистого підпису ОСОБА_3 , нотаріус посвідчила заповіт у двох примірниках один з яких залишається на зберіганні в справах державної нотаріальної контори, а інший видається заповідачу. Повернувшись в приміщення нотаріальної контори, нотаріусом було проведено державну реєстрацію цього заповіту в Спадковому реєстрі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що є батьком позивачки ОСОБА_1 та сином померлої ОСОБА_3 . Заповіт був складений на його доньку ОСОБА_1 , а про іншій заповіт вони не знали. ОСОБА_3 разом зі своїм чоловіком переїхали з ОСОБА_5 до ОСОБА_6 орієнтовно більше ніж 15 років назад. Свідок з родинної та батьки їздили у гості один до одного. У родини ОСОБА_3 була дача. Чоловік ОСОБА_3 був художником, у квартирі було багато картин. Згодом чоловік ОСОБА_3 помер, дачу продали. ОСОБА_3 запрошувала до себе у гості сина (свідка) з дружиною, спілкувалися телефоном. У неї був незвичайний, вольовий характер. Могла запросити до себе у гості, після цього передумати і сказати, що вже не треба приїжджати, але була не проти, щоб ми залишили продукти, які привезли. Тому до неї частіше їздила дружина ОСОБА_7 (мати позивачки ОСОБА_1 ) десь 1-2 рази на тиждень. Орієнтовно три роки назад у 2017 році у ОСОБА_3 стався інсульт, вона деякий час провела у лікарні, проте після цього вона могла самостійно себе обслуговувати. Іноді жалілася на пам`ять, що не пам`ятає куди, що поклала. Ще за життя чоловіка, ОСОБА_3 говорила йому, що допоможе матеріально. Проте свідок пояснював, що краще оформити заповіт на онуку (позивачку ОСОБА_1 ), що згодом ОСОБА_3 і зробила та показала заповіт на ОСОБА_1 , змінювати його не збиралася.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що здійснювала догляд за матір`ю свого чоловіка - ОСОБА_3 як у дома, так і в лікарні. ОСОБА_3 хотіла зробити заповіт на онуку ОСОБА_1 . Про заповіт на користь відповідача ОСОБА_2 померла ОСОБА_3 родині ОСОБА_8 нічого не повідомляла. Іноді до ОСОБА_3 навідувався соцпрацівник, тому вона казала, що їй нічого не потрібно. Пояснила, що у серпні 2017, коли перебувала у відпустці їй зателефонували, повідомили, що бабуся знепритомніла, та її увезли до лікарні. Приїхала до ОСОБА_6 з метою відвідати (або поховати) бабусю, але інформації щодо її місця перебування (або місця поховання) ніхто не надав. Свідоцтво про смерть отримувала відповідачка ОСОБА_2 , а свідок в силу непрямих родинних зв`язків ( ОСОБА_3 для неї свекруха), не змогла отримати інформацію про стан здоров`я, причини смерті та місце поховання ОСОБА_3 . Під час лікування ОСОБА_3 , як правило, перебувала у Третій міській лікарні м.Черкаси. Коли у 2015 році ОСОБА_3 перенесла інсульт, після цього іноді забувала елементарні речі, жалілася на панічний страх, наче хтось стукає уночі, з квартири не виходила, іноді повторювала одне і те саме декілька раз. Приймала серцеві препарати. В квартирі у ОСОБА_3 , дійсно було багато картин, оскільки чоловік був художником, також зберігались документи на квартиру, свідоцтво про смерть чоловіка, грошові кошти, могли бути коштовності. Ключів від своєї квартири ОСОБА_3 сім`ї ОСОБА_8 не давала. В їжі була дуже перебірливою, любила ікру, котлети з індички. Також ОСОБА_3 спілкувалася із сусідкою ОСОБА_9 , яка також могла принести їжу. Бабуся дуже боялася вмерти, тому не любила бути у лікарні та спілкуватися з лікарями.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що здійснює догляд як працівник відділу соціального захисту за ОСОБА_3 з 2010 року. При цьому, про родичів знала, але ніколи не бачила, в середньому навідувала бабусю десь 4 рази на тиждень, прибирала в квартирі, купала бабусю. Бабуся жила в однокімнатній квартирі на п`ятому поверсі в місті Черкаси, в квартирі були меблі, картини. З квартири орієнтовно з 2017 року вже не виходила, бабусі було 90 років, турбував тиск. Про онуку також щось розповідала, проте не бачила її жодного разу. Ключі від квартири бабуся дала відповідачу ОСОБА_2 та казала, звертатися до неї якщо щось трапиться. До дому до неї ходила лікар терапевт ОСОБА_11 , виписувала препарати від тиску та мочогінні препарати. Двері іноді могла підперти, бо їй здавалося, що можуть вдертися крадії.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін по справі, суд вважає за доцільне призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України « Про судову експертизу», експерт має право подавати клопотання про надання додаткових матеріалів, якщо експертиза призначена судом або органом досудового розслідування або ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження. Згідно з абз. 5 ст. 4 цього ж Закону, незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються в тому числі створенням необхідних умов для діяльності судового експерта.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:2) психічний стан особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, де необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Окрім того, відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який би давав підстави припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Експертизи у цивільних справах призначаються для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, при цьому суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Отже, суд не має права призначити експертизу за власною ініціативою (за винятком справ окремого провадження), але cуд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків. Зокрема, суд повинен роз`яснити сторонам їх право заявити клопотання про призначення експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань.

Для вирішення питань, що потребують спеціальних знань у галузі судової медицини або судової психіатрії призначаються судово медична та судово психіатрична експертизи.

Здійснюватися такі види експертиз можуть виключно державними спеціалізованими установами - науково-дослідними установами судових експертиз, судово-медичними та судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України. Організаційне керівництво судово-медичною і судово-психіатричною службами здійснює Міністерство охорони здоров`я України.

Особи, які беруть участь у справі, мають право пропонувати суду питання, щодо яких слід провести експертизу. Остаточно кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом.

Суд вважає за необхідне на вирішення експертів поставити питання, виклавши їх в наступній редакції: 1) чи страждала за життя ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасові психічні розлади, психічні захворювання, якщо так, то з якого часу? 2) чи могла померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за своїм психічним станом правильно розуміти характер та значення своїх дій, які вона здійснила, а саме складання заповіту 03.08.2017 року на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. 03.08.2017 року за №1757?

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто, експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експертну установу самостійно.

Суд вважає, що для вирішення питання про психічний стан померлої ОСОБА_3 , з урахуванням обставин по справі та наданих пояснень свідків, потрібні спеціальні знання в області медицини, тому у справі потрібно призначити посмертну судово-психіатричну експертизу.

Суд вважає за доцільне проведення експертизи доручити експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, б.103, корпус 12).

Керуючись ст. ст. 259, 260, 261 ЦПК України суд, -

1

3У Х В А Л И В:4

5

Клопотання представника позивача ОСОБА_12 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи задовольнити.

Призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко Ольга Анатоліївна про визнання заповіту недійсним посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України») (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, б.103, корпус 12), ), т.044-503-87-83.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1) чи страждала за життя ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасові психічні розлади, психічні захворювання, якщо так, то з якого часу?

2) чи могла померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за своїм психічним станом правильно розуміти характер та значення своїх дій, які вона здійснила, а саме складання заповіту 03.08.2017 року на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. 03.08.2017 року за №1757?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 . Надати в розпорядження експертів матеріали цивільної справи № 712/9641/20, а також оригінал амбулаторної картки ОСОБА_3 , що міститься в матеріалах справи.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 26.09.2022р.17

Головуючий: Т.Є. Троян6

37