"15" лютого 2022 р. Справа № 363/1794/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Андрєєвої О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 076,00 грн. та страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника у розмірі 150 228,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 03.10.2019 року в с. Глібівка Вишгородського району Київської області сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «КАМАЗ 55111» д.н.з. НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який від отриманих травм помер. За фактом ДТП відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст.286 КК України, однак постановою від 26.06.2020 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ознак кримінального правопорушення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, а саме смерті ОСОБА_3 , позивачу, як матері завдано шкоду, у зв`язку з чим виникло право на відшкодування за рахунок ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією автомобіля «КАМАЗ 55111» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у відповідача.

Крім того, ОСОБА_1 не вживала досудового порядку врегулювання спору, а прийняла рішення про звернення до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_3 , оскільки на день смерті перебувала на його утриманні.

12.05.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та представника.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіює свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 18.10.2019 року.

Згідно до довідки про причину смерті від 10.10.2019 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: закрита травма грудей та живота, пошкодження внутрішніх органів.

Як вбачається з копії постанови про закриття кримінального провадження від 26.06.2020 року, проведеним досудовим розслідування встановлено, що 03.10.2019 року близько о 10 годині 50 хвилин поблизу будинку №33-А вул. Садова в с. Глібівка, Вишгородського району Київської області водій автомобіля «КАМАЗ 55111» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_3 від отриманих травм загинув на місці пригоди.

Крім того, відповідно до копії постанови про закриття кримінального провадження від 26.06.2020 року, кримінальне провадження відомості про яке внесені до ЄРДС 03.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито за відсутності в діянні водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками є: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_1 . Крім того, як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу від 07.11.1974 року, після укладення шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , остання змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до пунктів 8, 9 частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальний порядок та підстави відшкодування матеріальної та моральної шкоди визначені статтями 1166, 1167 ЦК України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, що встановлено статтею 1168 ЦК України.

Згідно вимог ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини 1 статті 1200 ЦК України, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів (ч.2, 3 ст.1200 ЦК України).

Правовідносини пов`язані із виплатою страховою компанією страхового відшкодування також врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Відповідно до вимог п.35.1. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. (п.36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), а якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили (п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Як встановлено судом ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Як вбачається з копії постанови про закриття кримінального провадження від 26.06.2020 року, проведеним досудовим розслідування встановлено, що 03.10.2019 року близько о 10 годині 50 хвилин поблизу будинку №33-А вул. Садова в с. Глібівка, Вишгородського району Київської області водій автомобіля «КАМАЗ 55111» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_3 від отриманих травм загинув на місці пригоди.

Відповідно до перевірки чинності полісу внутрішнього ОСЦПВВТЗ згідно полісу №АО2056486 страховиком ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»застрахована цивільна-правова відповідальність володільці транспортного засобу «КАМАЗ 55111» д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 03.10.2019 року та поліс був діючим.

Як встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_1 є матір`ю померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії посвідчення серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 01.12.2003 року отримує пенсію за віком.

Таким чином предметом розгляду даної справи є вимоги щодо страхового відшкодування страхової компанією шкоди, пов`язаної із смертю годувальника, заподіяної внаслідок ДТП 03.10.2019 року.

Годувальник - особа, на утриманні якої перебувають непрацездатні члени сім`ї. Такими вважаються ті, хто є чи був на повному утриманні годувальника або одержують від нього допомогу, яка є для них постійним і основним джерелом існування.

На підтвердження факту перебування ОСОБА_1 на утриманні сина ОСОБА_3 , позивачем надано акт про засвідчення факту перебування на утриманні.

Згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, індивідуальних відомостей про особу сформованої 23.04.2021 року, а саме ОСОБА_3 , вбачається, що останній з 2017 року будь-якого заробітку не отримував.

Крім того, як встановлено під час досудового розслідування, та вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 26.06.2020 року, а саме показів потерпілої ОСОБА_1 , загиблий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був її сином. Він офіційно не працював, займався тимчасовими підробітками.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , складеного ТВО старости с. Козаровичі Овсієнко В.С. , вбачається, що ОСОБА_1 до пільгових категорій не відноситься, за допомогою не зверталась. Проживає одна, отримує пенсію по віку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення, до вказаного висновку дійшла Велика палата Верховного суду, постанова від 15.05.2018 року справа №9901/439/18.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 та її представником не надано належних та допустимих доказів, що ОСОБА_3 був годувальником ОСОБА_1 та остання перебувала на його утриманні, а тому заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 76, 81, 89, 141, 247, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, статтями 15, 16, 1166, 1167, 1168, 1200 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКППНОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (, 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40).

Суддя О.Д. Рудюк