Справа № 515/1108/21
Провадження № 2/515/142/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретарів судового засідання Комерзан Л.І., Коренчук О.Е.

представника позивача прокурора Терзі В.Д.

представника міської ради адвоката Логінова О.Г.

представника відповідача адвоката Македонської І.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом зас- тупника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу місцевого са моврядування Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру в Одеській області,

про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, розірвання

договору оренди землі та зобов`язання повернути земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2021 року Одеська обласна прокуратура в особі її заступника керівника Химченка О. звернулась до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування Татарбунарсь- кої міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, з позовною заявою, в якій про- сила: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 35189,45 грн.; ро- зірвати договір оренди землі № 025 від 15.04.2015 р., укладений між Головним управлінням Дер- жземагенства в Одеській області та ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути Татарбунар- ській міські раді Одеської області земельні ділянки: площею 47,8426 га, кадастровий номер :01:002:1992; площею 4,7812 га, кадастровий номер :01:002:0817; площею 37,3685 га, кадастровий номер :01:002:1993; площею 9,2501 га, кадастровий номер : 01:002:0816; площею 14,2031 га, кадастровий номер :01:002:0815; площею 15,9152 га, кадастровий номер :01:002:1994.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що за інформацією ГУ ДПС в Оде- ській області від 04.06.2021 р., виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської обла- сті від 11.06.2021 р. ОСОБА_1 має заборгованість за договором оренди землі, жодних заходів що- до сплати орендної плати та погашення заборгованості ним не вживається, невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди, яке надає право орендодавцю вима- гати розірвання цього договору та повернення земельних ділянок.

Також прокурором було зазначено, що спірні земельні ділянки перебували у 2015 році у держа- вній власності, після чого на підставі договору оренди землі № 025 від 15.04.2015 р., укладеному між Головним управлінням Держземагентства в Одеській області та ОСОБА_1 на підставі на- казів Головного управління Держземагентства від 15.04.2015 р., ці земельні ділянки було передано у користування ОСОБА_1 . Водночас, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16. 11.2020 р. № 1113 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 08.12.2020 р. № 43-ОТГ згадані земельні ділянки за актом приймання-передачі передано Татар- бунарській міській раді у комунальну власність, а також передано примірник договору оренди зе- млі № 025 від 15.04.2015 р. У зв`язку з чим представник прокуратури робить висновок про те, що на теперішній час спірні земельні ділянки належать до комунальної власності та розташовані на те риторії Татарбунарської міської ради Одеської області, яка в даному випадку є органом, уповнова- женим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Ухвалою суду від 25.08.2021 р. було відкрито провадження за зазначеним позовом та справу призначено до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження на 15.09.2021 р.

Підготовчий розгляд цієї справи неодноразово відкладався за клопотанням учасників справи.

У черговий раз справу призначено до підготовчого розгляду на 22.07.2022 р. на 13.20 год.

До судового засідання до суду від представника відповідача адвоката Македонської І.О. наді- йшла заява, яку вона підтримала у судовому засіданні, в якій просила залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись на наступні обставини.

Згідно п.24 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, який введено в дію Законом України № 1423-ІХ від 28.04.2021 р., з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населе- них пунктів у межах таких територіальних громад. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власність територіальних громад сіл, селищ, міст, відповідно до цього пункту, і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходя- ть у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі зе- мельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у ко- мунальну власність з дня набрання чинності зазначеним пунктом. З дня набрання чинності цим пу- нктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власно- сті, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не права здійснювати розпорядження ними. Відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також пра- во постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної ре єстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ч.1 ст.148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності земельну ділянку, що перебу- ває у користуванні іншої осо-би, з моменту переходу права власності на земельну ділянку перехо- дять права та обов`язки по-переднього власника земельної ділянки за чинними договорами орен- ди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. А як передбаче- но ч.3 ст.148-1 ЗК Ук-раїни, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом од- ного місяця з дня на-буття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменуван-ня (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового влас- ника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних рекві- зитів (у разі якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Повідомлення про перехід права власності від держави до територіальної громади або навпаки підлягає опубліку- ванню у друкованих засобах масової інформації місцевої сфери розповсюдження із зазначенням кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки. З листа Татарбунарської мі- ської ради від 26.10.2021 р. у відповідь на адвокатський запит вбачається, що 08.12.2020 р. Голов- ним управління Держгеокадастру в Одеській області відповідно до наказу цього ж органу № 43- ОТГ від 08.12.2020 р. передано із державної власності, а Татарбунарською міською радою прийня- то у комунальну власність земельні ділянки за актом приймання-передачі. З цього ж листа вбачає- ться, що вимоги п.24 Розділу Х «Перехідні положення» та ст.148-1 ЗК України не виконані, дер- жавна реєстрація права комунальної власності не проведена, користувач земельних ділянок не повідомлений про зміну власника, публікації інформації щодо зміни власника в засобах масової інформації не було. А тому з урахуванням наведеного, хибним є твердження, викладене у позовній заяві, датованій 22.07.2021 р., про те, що «на теперішній час спірні земельні ділянки належать до комунальної власності та розташовані на території Татарбунарської міської ради Одеської області, яка в даному випадку є органом, уповноваженим державою, здійснювати відповідні функції у спі- рних правовідносинах». Право власності на спірні земельні ділянки за Татарбунарською міською радою зареєстровано 22.10.2021 р. Отже, станом на 22.07.2021 р. (дату складання/підписання по- зовної заяви представником позивача) та на 12.08.2021 р. (дату надходження позовної заяви до Та- тарбунарського районного суду Одеської області) Татарбунарська міська рада Одеської області не могла вважатись власником зазначених земельних ділянок за відсутністю факту державної реєст- рації права комунальної власності на спірні земельні ділянки, а отже, і органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції власника у спірних правовідносинах» не була, що свід- чить про те, що позовна заява подана і інтересах органу місцевого самоврядування за відсутності належних на те підстав. Таким чином, Татарбунарська міська рада на момент пред`явлення проку- рором позову не мала відповідних повноважень для захисту прав власника зазначених земельних ділянок, що виключає можливість представництва такого органу на підставі, зазначеній прокуро- ром у позовній заяві. А тому у прокурора у даному випадку відсутні законні підстави для предста- вництва інтересів дер-жави, що свідчить про те, що позовну заяву підписано особою, яка не мала права її підписувати та є підставою для залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України (а.с.213-221, т1).

Прокурор надав до суду заперечення на заяву про залишення позовної заяви без розгляду та про сив відмовити у її задоволенні (а.с.26-36, т.2), зазначивши, зокрема, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його де- ржавної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхід- ним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не пе- редбачає. А тому прокурор, вважаючи, що діями (бездіяльністю) відповідача порушуються держа- вні інтереси, мав не тільки законне право, а й обов`язок здійснити захист таких інтересів, обравши при цьому один із способів захисту, передбачених законом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заперечення на заяву представника від- повідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник Татарбунарської міської ради та представник третьої особи не висловили своєї ду- мки щодо заяви сторони відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін щодо заяви про залишення позовної зая- ви без розгляду, дослідивши матеріали, додані до позовної заяви, суд прийшов до висновку про наступне.

Згідно копії договору оренди землі № 025 від 15.04.2015 р. (а.с.26-34, т.1), Головне управління Дерземагентства в Одеській області («Орендодавець») та ОСОБА_1 («Орендар») уклали договір про те, що Орендодавець на підставі наказів Головного управління Держземагенства в Одеській об ласті від 15.04.2015 р. №№ 15-590/14-15-СГ, 15-591/14-15-СГ, 15-592/14-15-СГ, 15-593/14-15-СГ, 15-594/14-15-СГ, 15-595/14-15-СГ надав, а Орендар прийняв в строкове, платне користування зе- мельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності для сінокосіння і випасання худоби на території Дмитрівської сільської ради Татарбунар-ського району Одеської області (за межами населеного пункту) загальною площею 129,3607 га, у тому числі: пасовищ 129,3607 га, які складаються із земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:002: 1992 площею 47,8426 га; :01:002:0817 площею 4,7812 га; :01:002:1993 пло- щею 37,3685 га, :01:002:0816 площею 9,2501 га; :01:002:0815 площею 14, 2031 га; :01:002:1994 площею 15,9152 га.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 18.12.2020 р. № 43-ОТГ (копія на а.с.42, т.1) було передано Татарбунарській міській раді Одеської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2298,8666 га, які розташовані на території Білгород-Дністровського (Татарбунарського) району згідно з актом приймання-передачі. У п.2 цього наказу зазначено, що право власності на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Копією акту приймання-передачі від 08.12.2020 р. (а.с.43, т.1) підтверджується факт передачі Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, відповідно до наказу від 08.12.2020 р. № 43-ОТГ, із державної власності у комунальну власність Татарбунарської міської ради земельні ділянки згідно додатку (у тому числі і спірні земельні ділянки).

Як слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.187, 188, 189, 190, 191, 192, т.1), 22.10.2021 р. за Татарбунарською міською радою зареєстровано право власності, форма власності комунальна, на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:002:1992 площею 47, 8426 га; :01:002:0817 площею 4,7812 га; :01:002:1993 площею 37,3685 га, 51 250819 00:01:002:0816 площею 9,2501 га; :01:002:0815 площею 14,2031 га; 512508190 0:01:002:1994 площею 15,9152 га.

Судом з достовірністю встановлено, що 22.10.2021 р. за Татарбунарською міською радою було зареєстровано право власності, форма власності комунальна, на спірні земельні ділянки, які згідно договору оренди землі № 025 від 15.04.2015 р., укладеному між Головним управлінням Дерземаге- нтства в Одеській області та ОСОБА_1 , на підставі наказів Головного управління Держземаге- нства в Одеській області від 15.04.2015 р. №№ 15-590/14-15-СГ, 15-591/14-15-СГ, 15 -592/14-15- СГ, 15-593/14-15-СГ, 15-594/14-15-СГ, 15-595/14-15-СГ були передані ОСОБА_1 .

За змістом ст.ст.125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право пості- йного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Зако- ну «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно п.24 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, який введено в дію Законом України № 1423-ІХ від 28.04.2021 р., з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населе- них пунктів у межах таких територіальних громад. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власність територіальних громад сіл, селищ, міст, відповідно до цього пункту, і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права кому-нальної власності на такі земе- льні ділянки.

Таким чином, з урахуванням наведених положень Закону право комунальної власності на спір- ні земельні ділянки виникло у Татарбунарської міської ради Одеської області виникло з моменту державної реєстрації права комунальної власності на ці земельні ділянки, а саме 22.10.2021 р.

Як видно із позовної заяви, прокурор звернувся з нею до суду в інтересах держави в особі Та- тарбунарської міської ради Одеської області 12.08.2021 р., тобто до того, як у зазначеного органу місцевого самоврядування виникло право комунальної власності на спірні земельні ділянки.

В силу п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представ- ництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення зазначеної норми Конституції відсилають до спеціального закону Закону «Про прокуратуру», яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді.

У відповідності до абз.1, 2 ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює пре дставництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність та-

ких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї ста тті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно абз. 1-3 ч.4 ст.23 згаданого Закону, прокурор здійснює представництво інтересів грома- дянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Про- курор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його за- конного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження су- дом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваження- ми відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена гро- мадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захи- ст законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних пов- новажень, до компетенції якого віднесені відповідні повноважен-ня, прокурор має право отриму- вати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отриму- вати від нього матеріали та їх копії.

За змістом ч.ч.3-5 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за сво- єю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгля- ду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за но- вовиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах дер- жави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також заз- начає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.185 цього Кодек- су. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває ста- тусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтере- сах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідно- синах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутнос- ті у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в та- кому разі прокурор набуває статусу пози-вача.

Із змісту наведених положень законодавства слідує, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у 2-х випадках: а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган держа- вної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетен- ції якого віднесені відповідні повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; б) якщо відсутній орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт влад- них повноважень, до компетенції якого віднесено повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну ро ль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом з тим прокурор не може вва- жатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних по- вноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2021 р. у справі № 910/21377/17 та неодноразово викладалась у постановах Верховного Суду, зокрема, від 25.04.2018 р. у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 р. у справі № 924/1237/17 та від 18.08.2020 р. у справі № 914/Ї1844/18.

У п.5.11 постанови від 16.08.2021 р. Верховним Судом сформульовано правовий висновок про те, що підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обрунтуван- ня, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх перед- бачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійсне- ння представництва інтересів держави, повідомлення прокурором відповідного органу про зверне- ння до суду від його імені, відповідні запити, а також копії документів, отримані від органу, що свідчить про наявність підстав для такого звернення.

Суд має дослідити наступні питання: чи знав відповідний орган про допущені порушення інте- ресів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за за- хистом до суду не звернувся.

Але як встановлено судом, станом на дату звернення заступника прокурора Одеської області до суду з зазначеним позовом Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області не була власником спірних земельних ділянок, право власності на ці земельні ділянки заре- єстровано за згаданим органом місцевого самоврядування лише 22.10.2021 р., сам по собі акт при- ймання-передачі земельних ділянок не свідчить про набуття права власності, що виникає з момен- ту державної реєстрації.

Про те, що право власності на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено і в п.2 наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 18.12.2020 р. № 43-ОТГ (копія на а.с.42, т.1) про передачу Татарбунарській міській раді Одеської області у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2298,8666 га, які розташовані на території Бі- лгород-Дністровського (Татарбунарського) району згідно з актом приймання-передачі.

Отже, Татарбунарська міська рада на момент пред`явлення прокурором позову не мала відпові- дних повноважень для захисту прав власника зазначених земельних ділянок, що у свою чергу вик- лючає можливість представництва такого органу на підставі, зазначеній прокурором у позовній за- яві.

Повідомлення до Татарбунарської міської ради про виявлення прокурором підстав для предста- вництва в суді інтересів держави в особі згаданого органу місцевого самоврядування датоване 19. 07.2021 р., проте доказів про його направлення та вручення суду не надано. Позовна заява датова- на 22.07.2021 р., до Татарбунарського районного суду Одеської області вона надійшла 12.08.2021 р., що свідчить про недотримання прокурором порядку, передбаченого ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та не підтверджено підстави для представництва, оскільки матеріали справи не міс- тять належних та допустимих доказів того, що компетентний орган протягом розумного строку пі- сля отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави.

Повноваження з контролю за справлянням надходжень до бюджету за кодом бюджетної класи- фікації 18010900 належить до компетенції Державної податкової служби, яка уповноважена на зве рнення до суду з позовною заявою про стягнення податків. Плата за землю, як обов`язковий пла- тіж у складі податку на майно, справляється у формі земельного податку або оплати за землю. Крім того, з листування ОСОБА_1 з представником податкової служби (а.с.129-131, т.1) вбачає- ться, що відділом недоїмки ГУ ДПС в Одеській області розглядалось питання щодо звернення до суду про стягнення податкового боргу (орендної плати). А тому перед зверненням до суду з позо- вом прокурор мав повідомити і податкову службу про виявлення підстав для представництва її ін- тересів через неналежне виконання обов`язків щодо захисту прав держави, чого здійснено не було. ГУ ДПС в Одеській області не залучено до участі у справі навіть в якості третьої особи.

При зверненні до суду з цим позовом прокурором не було дотримано вимог, що передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме: а) він звернувся до суду із позовом в інтересах не уповноваженого органу, який не був власником спірних земельних ділянок, відповідно до положе- нь ст.ст.125, 126 ЗК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на неру- хоме майно та їх обтяжень»; б) прокурор не дотримався розумних строків, які б давали можливі- сть позивачу вчинити дії для виправлення ситуації, оскільки повідомлення про намір звернення з позовом до суду датоване 19.07.2021 р., докази про його направлення та вручення міській раді ві- дсутні; в) не обґрунтовано належним чином підстав для представництва прокурором інтересів дер- жави в суді, не визначено, в чому полягає «виключність» випадку, значимість порушення інтересів держави, невідкладність необхідності захисту тощо.

З урахуванням наведених обставин, суд вбачає підстави стверджувати, що у даному випадку у прокурора були відсутні правові підстави для представництва інтересів держави, що може свідчи- ти про те, що позовну заяву підписано особою, яка не мала права її підписувати та є підставою для залишення позовної заяви без розгляді на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 16.08.2021 р. у справі № 910/21377/17.

Згідно п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи підписано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.200 ЦПК України, у підготовчому судовому засіданні суд постановляє ух- валу (ухвали) про процесуальні дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого проваджен- ня та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд поста- новляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закри- ття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Оскільки залишенню без розгляду підлягає позовна заява в цілому, то також підлягає залишен- ню без розгляду і клопотання представника виконавчого комітету Татарбунарської міської ради про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної пла- ти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.125, 126, п.24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», Законом Укра- їни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.197-200, 257-261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача адвоката Македонської Ірини Олександрівни про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в осо- бі органу місцевого самоврядування Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського ра- йону Одеської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру в Одесь- кій області, про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, розірвання договору оренди

землі та зобов`язання повернути земельні ділянки залишити без розгляду.

Клопотання міського голови Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Глущенка А.П. про закриття провадження за позовною заявою заступника керів- ника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядуван- ня Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на сто- роні позивача Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про стягнення заборго- ваності з орендної плати за землю, розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути зе

мельні ділянки в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за землю

залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено 25.07.2022 р., а повний текст ухвали ви- готовлено 01.08.2022 р.

Суддя Тимошенко С.В.