КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ККЕУ, в якому просив зобов`язати відповідача перенести дату зарахування позивача на квартирний облік в гарнізоні м. Київ по об`єднаній житловій комісії Командування Сил підтримки Збройних Сил України, складом сім`ї 1 особа в загальній черзі з 10.04.1994, у списках осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, як учасник бойових дій з 22.08.2013, а також у списках осіб, які визнані у встановленому законодавством порядку інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаного під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини і безпосередньою участю в АТО з 10.09.2019 та внести відповідні зміни в облікові документи щодо черги на отримання житла з урахуванням нової дати.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він з 1988 року проходив військову службу. В 1993 році розпочав службу на посадах офіцерського складу у військовій частині НОМЕР_1 в м. Володимирі Волинському, 27.07.1993 подав рапорт про постановку його в чергу на отримання житла. В подальшому при переміщенні по військовій службі позивач продовжував перебувати на квартирному обліку в кожному місці служби. Наказом начальника ГУ оперативного забезпечення ЗС України від 04.10.2019 № 140 зараховано полковника запасу ОСОБА_1 до списків військовослужбовців, які визнані у встановленому законодавством порядку інвалідами внаслідок поранення, контузії каліцтва або захворювання одержаного під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини і безпосередньою участю в АТО складом сім`ї 1 (одна) особа, з 10.09.2019. З 2019 року позивачем неодноразово скеровувалися заяви до відповідача щодо внесення відповідних змін до списків на поліпшення житлових умов у гарнізоні м. Києва у загальні черзі та черзі першочерговиків, зарахувати його-до списків поза черговиків, натомість 21.01.2021 листом № 343/451 Командування Сил підтримки ЗС України підтвердило раніше прийняте рішення щодо перебування позивача на квартирному обліку в гарнізоні м. Київ по об`єднаній житловій комісії Командування Сил підтримки ЗС України, складом сім`ї 1 особа в загальній черзі з 10.04.1994, у списках осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, як учасник бойових дій з 22.08.2013, а також у списках осіб, які визнані у встановленому законодавством порядку інвалідами внаслідок поранення, контузії каліцтва або захворювання одержаного під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини і безпосередньою участю в АТО з 10.09.2019. Тому, на підставі зазначеного вважає бездіяльність відповідача щодо внесення відповідних змін до списків на поліпшення житлових умов у гарнізоні м. Києва у загальній черзі та черзі першочерговиків неправомірною, у зв`язку з чим просив позов задовольнити (а.с. 1-8).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2021 позов ОСОБА_1 до ККЕУ про зобов`язання вчинити дії задоволено. Зобов`язано ККЕУ перенести дату зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік в гарнізоні м. Київ по об`єднаній житловій комісії Командування Сил підтримки ЗС України, складом сім`ї 1 особа в загальній черзі з 10.04.1994, у списках осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, як учасник бойових дій з 22.08.2013, а також у списках осіб, які визначені у встановленому законодавством порядку інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання одержаного під час виконання службових обов`язків пов`язаних із захистом Батьківщини і безпосередньо участю в АТО з 10.09.2019, а також внести відповідні зміни в облікові документи ОСОБА_1 щодо черги на отримання житла з урахуванням нової дати. Вирішено питання розподілу судових витрат. (а.с. 57-59).

В апеляційній скарзі, ККЕУ, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. Вказує, що в ККЕУ та в житловій комісії гарнізону м. Київ перебувають рішення та юридичні висновки стосовно питання зміни дати перебування на квартирному обліку військовослужбовців, військовослужбовців звільнених у запас або у відставку, які переміщувались по службі в інші гарнізони, після набрання чинності наказу Міністра оборони України № 20: 1. Юридичний висновок ГКЕУ ЗС України від 28.11.2008 щодо відсутності правових підстав для перегляду рішень житлових комісій, прийнятих з 03.03.1995 по 10.11.2006 про зарахування військовослужбовців на квартирний облік з 03.03.1995;

2. Рішення Міністра оборони України від 13.04.2009 № 3284/з, в якому зазначено що зараховувати військовослужбовців при переміщенні до нового місця служби на квартирний облік раніше дати 03.03.1995 не має законних підстав;

3. Лист ГКЕУ № 303/4/1129 від 11.05.2019 стосовно відсутності правових підстав для зарахування військовослужбовців на квартирний облік датою раніше 03.03.1995.

На підставі зазначених рішень, ККЕУ вважає, що правові підстави для внесення змін до житлової справи позивача стосовно перенесення дати зарахування у загальній черзі квартирного обліку з 03.03.1995 на 10.04.1994 відсутні.

Крім того, позивачем не доведено, належними та допустимими доказами, обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, та не доведено порушення його прав відповідачем (а.с. 62-67).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, що при визначенні черговості надання жилого приміщення для позивача застосуванню підлягають статті 38-44 ЖК УРСР, а не наказ Міністра оборони України від 03.02.1995 № 20. який істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Але погодитись з такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 1988 року проходив військову службу. В 1993 році розпочав службу на посадах офіцерського складу у військовій частині НОМЕР_1 в м. Володимирі Волинському, 27.07.1993 подав рапорт про постановку його в чергу на отримання житла.

Протоколом №3 10.04.2014 позивач зарахований в списки осіб, що потребують поліпшенні житлових умов. Згідно довідки Володимир Волинської міської ради Волинської області від 07.11.2018 № 311 ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 НОМЕР_2 з 10.04.1994 по 18.04.1996.

Протоколом № 16 засідання об`єднаної житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управлінні оперативного забезпечення та ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.04.2014 позивач був зарахований на квартирний облік з 03.03.1995, а також до списків осіб, які мають право на першочергове отримання житла з 12.03.2014.

Протоколом № 48 засідання об`єднаної житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення та ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.12.2018 позивач був зарахований на квартирний облік з 10.04.1994, а також до списків осіб, які мають право на першочергове отримання житла з 22.08.2013.

Наказом начальника ГУ оперативного забезпечення ЗС України від 28.12.2018 № 217 внесені зміни до облікової справи та змінено дату зарахування до загальної черги полковника запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 1 (одна) особа на 10.04.1994, а також до списків осіб, які мають право на першочергове отримання житла з 22.08.2013.

Протоколом № 55 засідання об`єднаної житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення та ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.09.2019 зараховано полковника запасу ОСОБА_1 до списків військовослужбовців, які визнані у встановленому законодавством порядку інвалідами внаслідок поранення, контузії каліцтва або захворювання одержаного під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини і безпосередньою участю в АТО складом сім`ї 1 (одна) особа, з 10.09.2019.

Наказом начальника ГУ оперативного забезпечення ЗС України від 04.10.2019 № 140 зараховано полковника запасу ОСОБА_1 до списків військовослужбовців, які визнані у встановленому законодавством порядку інвалідами внаслідок поранення, контузії каліцтва або захворювання одержаного під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини і безпосередньою участю в АТО складом сім`ї 1 (одна) особа, з 10.09.2019.

З 2019 року позивачем неодноразово скеровувалися заяви до відповідача щодо внесення відповідних змін до списків на поліпшення житлових умов у гарнізоні м. Києва у загальній черзі та черзі першочерговиків, зарахування його до списків позачерговиків та надати відповідну довідку.

04.07.2019 ОСОБА_1 скеровано лист ККЕУ № 517/4543 та надана довідка № 26430 від 26.06.2019 де вказані попередні дати зарахування на квартирний облік - 03.03.1995 та першочергові списки з 06.05.2015.

14.05.2020 позивачу скеровано лист ККЕУ № 517/2466 де відмовлено в внесенні змін до облікової справи.

09.03.2021 позивачу скеровано лист ККЕУ № 517/1170 де вказується його перебування в загальній черзі з 03.03.1995, в списках для позачергового отримання житла, як особи з інвалідністю, внаслідок війни з 10.09.2019 та надано відповідну довідку № 29729 від 01.03.2021.

Також було направлено лист голові об`єднаної житлової комісії Командування Сил підтримки щодо перегляду раніше прийнятого рішення, а саме зміни дати зарахування з 03.03.1995 на 01.04.1994.

21.01.2021 листом № 343/451 Командування Сил підтримки ЗС України підтвердило раніше прийняте рішення щодо перебування позивача на квартирному обліку в гарнізоні м. Київ по об`єднаній житловій комісії Командування Сил підтримки ЗС України, складом сім`ї 1 особа в загальній черзі з 10.04.1994, у списках осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, як учасник бойових дій з 22.08.2013, а також у списках осіб, які визнані у встановленому законодавством порядку інвалідами внаслідок поранення, контузії каліцтва або захворювання одержаного під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини і безпосередньою участю в АТО з 10.09.2019.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, із цивільних, трудових, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відтак, вирішуючи питання про наявність або відсутність юрисдикції суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

У цій справі спірні правовідносини виникли з приводу внесення змін до житлової справи позивача стосовно перенесення дати зарахування у загальній черзі квартирного обліку з 03.03.1995 на 10.04.1994, тобто щодо можливості реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу військовослужбовця.

Частиною 4 статті 19 КАС України установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом для захисту своїх житлових прав.

Натомість суд першої інстанції залишив поза увагою, що в обґрунтування позовних вимог позивач послався на порушення його прав як військовослужбовця, а саме невиконання відповідачем обов`язку щодо зарахування йому часу перебування на квартирному обліку з 10.04.1994. Такий обов`язок органів державної влади є складовою системи соціального захисту військовослужбовців відповідно до приписів Конституції України та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частин 1 та 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Наведені норми права передбачають, що військова служба належить до служби публічної.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів вищевказаної статті, постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок № 1081).

Відповідно до п. 24 Порядку № 1081 військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені у п. 29 Порядку № 1081 забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Відповідно до п. 26 Порядку № 1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач у межах та у порядку, встановленому Порядком, наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу військовослужбовця.

У справі, яка розглядається, суд першої інстанції не врахував, що зазначений спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки він виник щодо можливості реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу військовослужбовця.

Схожі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 308/1213/18, від 24.11.2021 у справі № 461/5225/19, від 27.10.2021 у справі № 266/3935/20, від 11.10.2021 у справі № 750/6370/19, від 08.06.2022 у справі № 362/643/21, від 15.06.2022 у справі № 303/3794/20, та від 21.06.2022 у справі № 161/11980/21 (провадження № 61-2405св22).

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції помилково вирішив спір по суті, оскільки не врахував того, що правовідносини між учасниками справи виникли з приводу реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу військовослужбовця, а тому ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та відповідно до приписів ст.. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

При вирішенні вказаного спору суд першої інстанції неправильно визначився із характером спірних правовідносин та не врахував усі фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване судове рішення - скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 377 ЦПК України.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч.2 ст.377 ЦПК України).

У частині 1 статті 256 ЦПК України зазначено, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Частиною 4 статті 377 ЦПК України передбачено, що у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

З огляду на те, що апеляційний суд вирішив на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрити провадження у справі, тому відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України у редакції Закону № 460-IX роз`яснює позивачеві її право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі із заявою про направлення справи до відповідного суду адміністративної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 377, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління про зобов`язання вчинити дії скасувати, провадження по справі закрити.

Роз`яснити позивачу його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі із заявою про направлення справи до відповідного суду адміністративної юрисдикції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська