УХВАЛА

Справа № 564/847/21

08 квітня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Олійник П. В.

з участю секретаря Зберун К.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника скаржника ОСОБА_1 , - адвокатат Остапенка Володимира Сергійовичана на дії та рішення заступника начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Петрової Вікторії Олександрівни, заінтересована особа, ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_1 , - адвокатат Остапенко В.С. звернулась до суду з скаргою на дії та рішення заступника начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Петрової В.О., заінтересована особа, ОСОБА_3 ..

Представник скаржника ОСОБА_1 , - адвокатат Остапенко В.С. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій просить, провести розгляд скарги у відсутності, скаргу підртмує у повному обсязі.

Заступник начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Петрова В.О. в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд скарги у її відсутнлості.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.І ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до положень наведених у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet V. France Суд зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання дій та рішень неправомірними.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 26 серпня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області про визначення способу участі у вихованні дитини - задоволено частково. Визначено наступний спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : періодичні побачення, а саме кожної першої та третьої суботи місяця з 10:00 год. до 18:00 год., та кожної другої та четвертої неділі місяця з 10:00 год. до 18:00 год., з правом ночівлі за погодженням з матір`ю та врахуванням стану здоров`я дитини;спільне проведення половини зимових та літніх канікул, із правом виїзду дитини з батьками на оздоровлення та екскурсії, з врахуванням стану здоров`я та графіку лікування, а також бажання дитини; спілкування на дні народження батька та дитини, а саме щороку 20 липня та 09 вересня з 10 до 15 години; у разі хвороби дитини - безперешкодне відвідування дитини за місцем її перебування.

Постановою заступника начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Петрової Вікторії Олександрівни 02 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження №67714802 на підставі виконавчого листа №564/847/21 виданий 16 листопада 2021 року Костопільським районним судом Рівненської області, згідно якого визначено наступний спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :періодичні побачення, а саме кожної першої та третьої суботи місяця з 10:00 год. до 18:00 год., та кожної другої та четвертої неділі місяця з 10:00 год. до 18:00 год., з правом ночівлі за погодженням з матір`ю та врахуванням стану здоров`я дитини;спільне проведення половини зимових та літніх канікул, із правом виїзду дитини з батьками на оздоровлення та екскурсії, з врахуванням стану здоров`я та графіку лікування, а також бажання дитини;спілкування на дні народження батька та дитини, а саме щороку 20 липня та 09 вересня з 10 до 15 години; у разі хвороби дитини - безперешкодне відвідування дитини за місцем її перебування.

Згідно Вказаної постанови боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 13 000 грн.

16 лютого 2022 року заступником начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Петровою Вікторією Олександрівною винесено постанову про стягнення виконавчого збору згідно якої стягується з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 13 000,00 грн.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2 вказаного Закону передбачає, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з ч.1 ст.18 вищезазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 згаданого Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами 5 і 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 27 указаного Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до частини п`ятої статті 27 вищезазначеного Закону виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Водночас, пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів встановлено, що з дня постановлення судом рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 і по день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не чинила будь-яких перешкод ОСОБА_2 у побаченні з сином.

ОСОБА_2 , у поданій ним, 01 грудня 2021 року, до Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) заяві про прийняття до примусового виконання та відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №564/847/21 жодним чином не зазначає про умисне невиконання ОСОБА_1 рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2021 року, тобто у побаченні з сином - ОСОБА_4 , що є підтвердженням про добровільне виконання ОСОБА_1 судового рішення у справі №564/847/21 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, заступником начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Петровою В.О. неправомірно стягується з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 13 000,00 грн.

Виходячи з вище значеного суд дійшов висновку, що скарга представника скаржника ОСОБА_1 , - адвокатат Остапенка В.С. на дії та рішення заступника начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петрової В.О., заінтересована особа, ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 15, 19, 23, 42, 60, 64, 76, 81, 447- 449 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України,суд

УХВАЛИВ:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_1 , - адвокатат Остапенка Володимира Сергійовичана на дії та рішення заступника начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Петрової Вікторії Олександрівни, заінтересована особа, ОСОБА_2 -задоволити.

Визнати дії та рішення заступника начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Петрової Вікторії Олександрівни в частині стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 13 000,00 грн - неправомірними.

Скасувати постанову винесену 02 грудня 2021 року заступником начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Петровою Вікторією Олександрівною про відкриття виконавчого провадження №67714802 з примусового виконання виконавчого листа №564/847/21, виданого 16 листопада 2021 року Костопільським районним судом Рівненської області, в частині стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 13 000,00 грн.

Скасувати постанову винесену 16 лютого 2022 року заступником начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Петровою Вікторією Олександрівною про стягнення виконавчого збору в розмірі 13 000,00 грн з боржника ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення через Костопільський районний суду Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.

СуддяП. В. Олійник