ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року

м. Черкаси

справа № 691/210/22 провадження № 22-ц/821/1347/22 категорія на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

секретар: Винник І.М.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

представник заявника - адвокат Кучеренко Наталія Вікторівна

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення юридичного факту.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

17 березня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту.

В обґрунтування доводів заяви зазначено, що заявниця досягла пенсійного віку та звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Для призначення пенсії заявниці необхідно підтвердити свій загальний страховий стаж.

Під час збору документів, що підтверджують страховий стаж заявниці було встановлено, що в архівних довідках маються неточності у написанні імені у трудовій книжці та відсутня повна дата народження.

Просила встановити юридичний факт, що трудова книжка колгоспника № НОМЕР_1 , видана 20 березня 1981 року на ім`я ОСОБА_1 без повної дати народження та ряд архівних довідок дійсно належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці села Товста Звенигородського району Черкаської області.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Роз`яснено заявнику, що він має право подати позову до суду на загальних підставах.

Ухвала суду мотивована тим, що заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 , тому в даному випадку існує спір про право, а відтак заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2022 року як незаконну та направити матеріали справи до Городищенського районного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час залишення заяви без розгляду, судом не було враховано те, що в своїй заяві ОСОБА_1 просила лише визнати належність трудової книжки та архівних довідок заявниці, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Суд, роз`яснюючи право подати позов до суду, не врахував, що у позовному провадженні розглядається і вирішується спір про право цивільне, тобто спір про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

ОСОБА_1 вважає, що заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області ніяким чином не порушив її права, тому залишаючи подану заяву без розгляду, суд не встановив, чи наявний у даному випадку спір про право і хто відповідальний за порушення прав заявника та чи можливий інший порядок встановлення факту, що має юридичне значення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду, яка входить в перелік ухвал, визначених ст. 353 ЦПК України, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Ч. 3 ст. 369 ЦПК України передбачено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити юридичний факт, що трудова книжка колгоспника № укр. № НОМЕР_2 , видана 20 березня 1981 року на ім`я ОСОБА_1 без повної дати народження та архівні довідки:

- № 839/05-01 від 21 жовтня 2021 року - підстава фонд № 53, книги по оплаті за 1981-1992 роки, спр. № 517, спр. № 522, спр. № 530, спр. № 549, спр. № 553, спр. № 557, спр. № 561, спр. № 565, спр. № 573, спр. № 581, спр. № 584, де ім`я значиться ОСОБА_1 »;

- № 840/05-01 від 21 жовтня 2021 року - підстава фонд № 53, книга по оплаті праці за 1992 рік, спр. 584, де ім`я значиться « ОСОБА_1 »;

- № 841/05-01 від 21 жовтня 2021 року - підстава фонд № 53, книги по оплаті праці за 1981-1985 роки, де ім`я значиться « ОСОБА_1 »;

- № 842/05-01 - підстава фонд № 53, книга по оплаті праці за 1986-1990 роки, де ім`я значиться « ОСОБА_1 »;

- № 843/05-01 - підстава фонд № 53, книга по оплаті праці за 1990-1995 роки, де ім`я значиться « ОСОБА_1 »;

- № 844/05-01 від 21 жовтня 2021 року - підстава фонд № 53, книга по оплаті праці за 1996-2000 роки, № 840/05-01 від 21 жовтня 2021 року - підстава фонд № 53 належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жительці с. Товста Звенигородського району Черкаської області.

Зазначила, що у кожній з перелічених архівних довідок маються неточності у написанні її імені, а у трудовій книжці відсутня повна дата народження заявниці.

Під час звернення до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області з заявою про призначення пенсії за віком, ОСОБА_1 отримала письмову відмову, у зв`язку з відсутністю належно підтвердженого страхового стажу.

Згідно паспортних даних, повне ім`я та по батькові заявниці є ОСОБА_1 . Зазначені вище помилки у трудовій книжці та архівних довідках позбавляють її права на належний соціальний захист, гарантований Конституцією України.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявник ініціювала процедуру звернення до суб`єкта владних повноважень з заявою про надання їй статусу пенсіонера за віком та отримала відмову уповноваженого на прийняття рішення органу.

Підстава для відмови стала причиною для звернення до суду з відповідною заявою.

При цьому, залишаючи заяву без розгляду, суд врахував пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, що надійшли у відзиві на заяву про те, що в судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, суд зазначив, що оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 , тому існує спір про право, а тому заява в порядку окремого провадження розглянута бути не може.

Перевіряючи мотиви ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту мають бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Суд першої інстанції в порушення частини 4 статті 265 ЦПК України, згідно якої рішення суду, у тому числі, складається з мотивувальної частини із зазначенням: 1) фактичних обставин, встановлених судом, та змісту спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) доказів, відхилених судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; 4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; 5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування, не надав оцінки доказам, обмежившись лише посиланням на те, що заінтересована особа заперечує проти задоволення заяви, тому існує спір про право.

Згідно ч. 1-3 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Проте, суд першої інстанції не сприяв учасникам справи у здійсненні їх прав, не вжив заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Відповідно до Порядку ведення трудових книжок, що затверджений наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) із посиланням на номер і дату цих документів.

Відповідно до пункту 2.13 вищезазначеної Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я та по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Зазначені обставини свідчать про те, що під час розгляду заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен встановити всю сукупність дій заявниці (в тому числі використання нею позасудового порядку вирішення питання), що передбачено Порядком ведення трудових книжок, що затверджений наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», надати оцінку доказам заявниці та запереченням заінтересованої особи та проаналізувавши всі встановлені обставини постановити висновок у справі.

Із наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 просила суд підтвердити лише належність їй трудової книжки та відомостей (довідок), наданих їй КУ «Об`єднаний трудовий архів Городищенської міської ради», оскільки маються неточності в написанні її імені та відсутня дата народження, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну або припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Залишаючи заяву без розгляду в зв`язку з існування спору про право, суд не звернув належної уваги на те, що заявниця звернулася до суду не із заявою про встановлення трудового стажу, а звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки та належності архівних записів, виданих на ім`я заявниці.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Враховуючи зазначені вище обставини, спір про цивільне право між ОСОБА_1 та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призначення пенсії відсутній, оскільки в даному випадку вирішується питання лише встановлення факту приналежності документа, що підтверджує стаж, оскільки ім`я, яке зазначено в документі та архівних довідках не збігається з ім`ям, особи за паспортом.

Встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії, що є метою встановлення факту належності ОСОБА_1 трудової книжки, здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення/відмови у призначенні підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Відтак, залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду з підстав існування спору про право є помилковим і без розгляду по суті такої заяви порушить право особи на здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки районним судом було допущено порушення норм процесуального права при вирішенні питання про залишення заяви без розгляду, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення юридичного факту скасувати, матеріали справи направити до Городищенського районного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2022 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко