Справа № 450/2426/22 Провадження № 2/450/1453/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача, у якому просила стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Мотивує позовні вимоги тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилися діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 січня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач проживає окремо від них та ухиляється від утримування доньки, добровільно не надає матеріальну допомогу. Зауважила, що відповідач працює у Регіональній філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на посаді машиніста і має постійний дохід. Водночас, весь тягар утримання їхньої спільної доньки ліг на неї. Зауважила, що аліментів відповідач іншим особам не платить. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 30 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

29 вересня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_5 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона частково погодилася з позовними вимогами, просила такі задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки від його доходів. Мотивувала відзив тим, що позивачем не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження матеріального становища відповідача та його спроможності сплачувати аліменти у заявленому розмірі, не надано доказів на підтвердження права власності відповідача на майно, майнові права, його стану здоров`я тощо. Зауважила, що мінімальний розмір аліментів на дитину становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

29 вересня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання, у якому вона просила розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 30 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

03 жовтня 2022 року до суду від представника відповідача ОСОБА_5 надійшло клопотання, у якому вона просила визнати поважними причини пропуску строку для подання доказів, поновити такий строк та долучити до матеріалів справи докази. Причини пропуску строку мотивувала тим, що відповідач отримав долучені докази після подання відзиву на позовну заяву. Крім того, відповдіь на поданий нею адвокатський запит в РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області надійшла 03 жовтня 2022 року.

Згідно з ч.ч. 3, 4, 8 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, представник відповідача ОСОБА_5 повідомляла про неможливість подання відповідних доказів з відзивом та про подальше їх подання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що причини пропуску строку для подання відповідних доказів є поважними, а тому такий строк підлягає поновленню, з огляду на що подані докази слід долучити до матеріалів справи.

03 жовтня 2022 року до суду від представника відповідача ОСОБА_5 до суду надійшли додаткові пояснення, у яких вона зазначила, що за період з березня 2022 року по серпень 2022 року дохід відповідача склав 166521 грн. 31 коп. Відтак, аліменти у розмірі 1/4 частки від його доходи становитимуть в середньому 6938 грн. 38 коп. щомісячно, що вдвічі більше, ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину. Вказала, що відповідач проживає у орендованому житлі, має у власності транспортний засіб марки «ИЖ» 1991 року випуску, протягом останніх років не здійснював дороговартісних покупок, з 2017 року не виїжджав за кордон. Крім цього, він має непогашені боргові зобов`язання, кредитні кошти використовує для покриття витрат з ремонту будинку, в якому проживає позивач. Зауважила, що він проживає спільно без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 та її дітьми, у зв`язку з чим в нього виникають нові зобов`язання по утриманню. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки від його доходів.

06 жовтня 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що відповідач зобов`язаний дбати про матеріальне забезпечення своєї дитини. Аліменти в розмірі 1/6 частки від доходів відповідача, враховуючи різке зростання цін, подорожчання товарів та послуг, індекс інфляції, є недостатніми для належного утримання дитини. Вказала, що відповідач жодних зобов`язань зі сплати аліментів не має, має постійне місце роботи і стабільний дохід. Має у власності житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянка кадастровий № :01:003:0274. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити.

13 жовтня 2022 року від позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких вона зауважила, що відповідач не є батьком дітей ОСОБА_6 , у зв`язку з чим будь-яких зобов`язань щодо їх утримання у нього не виникало. Будь-яких ремонтних робіт відповідач у будинку не проводив, а кредитні кошти витратив на придбання автомобіля марки «Форд» 2005 року випуску, який не зареєстрував на себе. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 17 грудня 2003 року, який розірвано на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 січня 2021 року по справі № 450/3527/20.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15 грудня 2010 року Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки Виконавчого комітету Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області № 18 від 11 січня 2021 року вбачається, що на утриманні позивача перебувають діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З довідки про доходи № 192 від 22 вересня 2022 року вбачається, що відповідач працює у Регіональній філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на посаді машиніста електровоза та за період з березня 2022 року по серпень 2022 року отримав дохід в розмірі 177893 грн. 97 коп.

Таким чином, середній заробіток відповідача складає 29648 грн. 99 коп.

За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» для дітей віком від 6 до 18 років станом на 01 липня встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2744 грн.

Водночас, суд не зобов`язаний обмежуватися мінімальним або рекомендованим розміром аліментів, визначеним ст. 182 СК України. Так, за наявності у відповідача можливостей для сплати аліментів у більшому розмірі, підстави для стягнення меншого розміру аліментів відсутні.

Крім того, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості № 311438964 від 03 жовтня 2022 року, відповідачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,111 га, кадастровий № :01:003:0274, а також житловий будинок АДРЕСА_2 , який розташований на вказаній земельній ділянці.

Суд критично ставиться до покликань сторони відповідача на наявність у відповідача кредитних зобов`язань, оскільки як вбачається з наданого стороною відповідача кредитного договору, такий укладений 23 червня 2021 року, тобто після розірвання шлюбу з позивачем. Строк договору складає 24 місяці з поверненням кредиту частинами у розмірі 2862 грн. 84 коп. щомісяця. Розмір кредиту становить 40000 грн., вартість кредиту складає 68708 грн. 05 коп. Водночас, згідно вказаного договору, кредит отриманий на споживчі цілі. Для яких саме споживчих цілей відповідач отримував кредит з матеріалів справи встановити неможливо.

Твердження про те, що відповідач витрачає отримані в кредит кошти на ремонт будинку, в якому проживає позивач, не підтверджуються наявними у справі доказами.

При цьому, суд враховує надані стороною позивача медичні документи, що підтверджують надання дитини ОСОБА_3 відповідних медичних послуг, зокрема, мікроскопічне дослідження біологічного матеріалу, загальний аналіз крові та проведення інших медичних досліджень, вартість яких за період з 25 квітня 2019 року по 01 лютого 2022 року склала 6825 грн.

Суд також враховую стан здоров`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується відповідними консультаціями лікаря від 14 жовтня 2021 року, 12 січня 2022 року, 31 січня 2022 року, 13 червня 2022 року, 16 серпня 2022 року, згідно яких дитині діагностовано запалення слухової (євстахієвої) труби, гострій назофарингіт (нежить), акне середньої важкості, обмежений лишай Відаля, постакне, вогнищеву алопецію.

Покликання сторони відповідача про те, що спільне проживання з ОСОБА_6 та її дітьми змушує відповідача нести витрати на утримання таких, створює для нього нові обов`язки не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не є батьком дітей ОСОБА_6 , обов`язку щодо їх утримання у нього не виникало. Будь-яких доказів на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших осіб суду не надано.

Суд також враховує, що п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути виданий якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Підстави для висновку про необхідність стягувати аліменти у меншому розмірі у суду відсутні.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що аргументи позивача зайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позов слід задовольнити і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з 05 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зі змісту норми ч. 1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст.ст. 7, 150, 155, 180, 181, 182, 183, 185, 192 СК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з 05 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.