Провадження №2/523/4525/22
У Х В А Л А

"05" жовтня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Жекової О.І.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мазур Н.С. про забезпечення позовупо цивільній справі № 523/12167/22 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді від 05 жовтня 2022 року відкрите провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

Разом із позовною заявою, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мазур Н.С. подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову -163 862, 60 грн, які обліковуються на розрахунковому рахунку ФОП ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ): МФО НОМЕР_2 , АТ КБ «ПриватБанк», р/р НОМЕР_3 .

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, заявник посилається на те, що існують підстави вважати, що не вжиття заходів заходів забезпечення шляхом накладення арешту на грошові суми, що належать відповідачу ФОП ОСОБА_3 ( НОМЕР_1 ), в межах ціни позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором, у встановлені договором строки, ухиляється від виконання зобов`язань, тому є ризик того, що він намагатиметься зняти кошти зі своїх розрахункових рахунків, що унеможливить виконання рішення суду.

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір стосовно виконання умов договорів №Я- від 13.12.2021 року та № Я- від 13.12.2021 року та повернення суми внесеної предоплати за не виконання умов договорів №Я- від 13.12.2021 року та № Я- від 13.12.2021 року. Позивачем заявлені майнові позовні вимоги про: 1) Стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 суми заборгованості за Договорами №Я- від 13.12.2021 року та № Я- від 13.12.2021 року 97374 грн.; 2) Стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 суми моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.; 3) Стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 суми коштів судового збору 1488,60 грн.; 4) Стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 суми коштів судового збору 992,40 на користь держави.; 5) Стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 суми витрат на правову допомогу понесену позивачем у зв`язку з необхідністю подання позову до суду та супроводження справи у суді у розмірі 15 000 грн. Загальна вартість позову складає 163 862,60 грн. За доводами позивача, відповідач не виконав умови договору у встановлений законом строк, та ухиляється від їх виконання.

Суд зазначає, що обставини зазначені у позовній заяві, будуть предметом дослідження під-час розгляду даної справи по суті.

Під-час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір (постанова Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18, провадження № 61-5051св19).

Суд виходить із того, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 15.09.2020 № 753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Виходячи із системного аналізу наведених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновків про необхідність задоволення заяви представника позивача адвоката Мазур Н.С. про забезпечення позову, в межах ціни позову, а саме 163 862, 60 грн. Суд враховує обставини того, що між сторонами виникли договірні відносини, позивачем внесено завдаток в сумах 81 060 грн. та 16 314 грн. Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо виготовлення та монтажу меблів, у встановлений договорами строк. В свою чергу, претензією від 10.08.2022 року до відповідача, позивач повідомив про розірвання договорів та просив повернути грошові кошти у сумі 97374 грн. Відповіді на претензію позивач не отримав.

В свою чергу, виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

Застосування заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо використання коштів, наявних у відповідача, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

За викладених обставин, суд дійшов висновків, що забезпечення позову у даній справі, в наведений спосіб, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення.

Приймаючи рішення про застосування заходів забезпечення позову, суд виходить із того, що метою забезпечення позову є вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Крім того, забезпечення позову у цьому спорі, який має майновий характер, спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Зазначена позиція суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 19 лютого 2021 року по справі № 643/12369/19.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача. Невжиття таких заходів може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду, за винятком випадків, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України (постанова КЦС ВС від 30.05.2019 року, справа № 456/2438/17).

Інформація щодо наявності підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову, в матеріалах справи не міститься.

Враховуючи вищевикладене, а також принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову предмету позову, суд приходить до висновку щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-154, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мазур Н.С.про забезпечення позову по цивільній справі № 523/12167/22 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, а саме:

- накласти арешт на грошові кошти, які обліковуються на розрахунковому рахунку ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ): МФО НОМЕР_2 , АТ КБ «ПриватБанк», р/р НОМЕР_3 в межах розміру позовних вимог - 163 862 (сто шістдесят три тисячі вісімсот шістдесят дві) грн 60 коп.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач (боржник): ФОП ОСОБА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , МФО НОМЕР_2 , АТ КБ «ПриватБанк», р/р НОМЕР_3 , 68720, Одеська область, Болградський район, вул. Пушкіна, буд. 10.

Ухвала набирає законної сили негайно з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: К.О. Далеко