ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/602/22 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року (ухвалене суддею Сливкою Л.М., повний текст складено 18 квітня 2022 року) в цивільній справі №607/18649/21 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ КООП», ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ КООП», ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь грошові кошти на відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди у сумі 32 200 грн., моральну шкоду у сумі 10 000 грн. та 8 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що 19 серпня 2020 року о 17:40 год. ОСОБА_1 в с.Дарахів, Теребовлянського району керував транспортним засобом марки «Volkswagen caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом із узбіччя на проїзну частину, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху та створив аварійну ситуацію водію ОСОБА_3 , що керував транспортним засобом «ВАЗ 21074», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen transporter», у зв`язку із чим, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Вказував, що цивільна відповідальність винуватця ДТП застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова група «Ю.БІ.АЙ КООП», згідно полісу АО2280178, у зв`язку із чим, він звертався до АТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ КООП» із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Строк розгляду заяви про виплату страхового відшкодування завершився 22 травня 2022 року, відповіді щодо результатів розгляду заяви відповідачем не надано, страхове відшкодування страховиком АТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ КООП» не виплачено. Крім цього, він звертався до Моторного (транспортного) страхового бюро України, однак його звернення було проігнороване та надано формальну і незаконну відповідь. Відтак, ні страховиком АТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ КООП», ні Моторним (транспортним) страховим бюро України, ні винуватцем дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не виплачено йому страхового відшкодування. Вважав, що у зв`язку із протиправною поведінкою відповідачів йому була завдана моральна шкода, оцінена ним у розмірі 10 000 грн., оскільки він перебуває у пригніченому стані, відчуває певний емоційний та фізичний дискомфорт, пов`язаний із необхідністю займатися зверненням до суду, ремонтом автомобіля, користуватися послугами таксі, тощо.

Рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Звертає увагу на те, що ним було долучено до позовної заяви фотокопії повідомлення потерпілої особи про ДТП та копії його повторного звернення до страхової компанії про виплату страхового відшкодування, разом із квитанцією поштового відправлення, що підтверджує направлення такої заяви, а тому посилається на хибність висновку суду про ненадання позивачем доказів такого звернення до страховика.

Зазначає про безпідставність висновку суду, що у позивача повинен бути поліс страхування виданий страховою компанією (відповідачем), оскільки винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , відповідно позивач не може володіти таким полісом та дана обставина сторонами визнавалась, відтак доказуванню не підлягала.

Вказує, що судом не було взято до уваги факт встановленої постановою Теребовлянського районного суду від 10 грудня 2020 року вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП та факту, що поліс №АО2280178 на момент ДТП був діючим, що підтверджується загальнодоступною інформацією з сайту МТСБУ http//police-web.mtsbu/ua.

Вважає, що визначення ліміту відповідальності страховика це ризики страховика, а з огляду на те, що страховик не скористався своїми правами на відзив та на подання доказів чи пояснень, то такі обставини повинні бути встановлені на користь позивача.

Стверджує про безпідставність неврахування судом довідки №2608/21 від 21 грудня 2021 року про підтвердження розміру заподіяної шкоди, оскільки вважає даний доказ належним та допустимим, він ніким не заперечувався, а з урахуванням відсутності спору про розмір шкоди, вважає, що страховик визнав розмір заподіяної шкоди.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Апелянт будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Бочан І.П. заперечив проти апеляційної скарги, просив у її задоволенні відмовити та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 мав поліс обов`язкового страхування, який повністю покрив би заявлену шкоду, про що він повідомляв працівників поліції та ОСОБА_3 . Довідка видана товариством не підтверджує збитку заподіяного внаслідок ДТП, яке мало місце у серпні 2020 року, оскільки в ній зазначено про розмір шкоди станом на грудень 2021 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження приходить до наступного.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Згідно постанови Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року, постановленій у справі №606/2443/20, 19 серпня 2020 року о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_1 в с. Дарахів, Теребовлянського району керував транспортним засобом марки «Volkswagen caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом із узбіччя на проїзну частину, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху та створив аварійну ситуацію водію ОСОБА_3 , що керував транспортним засобом «ВАЗ 21074», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen transporter», реєстраційний номер НОМЕР_3 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою суду ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченогого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

У матеріалах справи наявні копії повідомлення від потерпілої особи про настання дорожньо-транспортної пригоди від 11 січня 2021 року, заповнене та підписане позивачем ОСОБА_3 та заяви про виплату страхового відшкодування від 22 лютого 2021 року адресованої АТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ КООП».

10 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_3 адвокат Винниченко М.П. звернувся у АТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ КООП» із адвокатським запитом, у якому просив надати інформацію, з яких причин не надійшли кошти на відшкодування страхового випадку.

06 серпня 2021 року позивач ОСОБА_3 звернувся у Моторне (транспортне) страхове бюро України із скаргою на незаконні дії АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ КООП», у якій просив застосувати санкції до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ КООП» та зобов`язати їх відшкодувати заподіяну шкоду.

02 вересня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України направило позивачу ОСОБА_3 та його представнику адвокату Виниченку М.П. відповідь на скаргу за №4-04/31835, у якій повідомлено, що відповідно до норм п. 51.10 ст. 51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 01 вересня 2021 року АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ КООП» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та відповідно до п. 52.1 ст. 52 Закону припинило членство в МТСБУ. А тому, оскільки АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ КООП» втратило статус асоційованого члена МТСБУ, подальший розгляд звернення виходить за межі повноважень визначених статутом МТСБУ. Згідно п. 52.5 ст. 52 Закону страховик, членство якого в МТСБУ припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржене у судовому порядку.

Згідно довідки №2608/21 Про підтвердження грошової суми розміру відновлювальних робіт, виданої 21 грудня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортуна Авто», заподіяну шкоду автомобілю «ВАЗ 21074», реєстраційний номер НОМЕР_2 (деталі авто, які необхідно замінити, відновлювальні роботи) в автомобільному сервісному центрі ТОВ «Фортуна Авто» ними було оцінено в розмірі 32 200 грн.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив із їх недоведеності стороною позивача.

З таким висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відносини, які склалися між сторонами регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Зі змісту статті 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У своїх позовних вимогах ОСОБА_3 просив стягнути із відповідачів майнову та моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про не обґрунтування позивачем своїх вимог щодо солідарного стягнення суми заподіяної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу.

Так позивачем, на підтвердження розміру заподіяних збитків транспортному засобу «ВАЗ 21074», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19 серпня 2020 року, було долучено довідку №2608/21 про підтвердження грошової суми розміру відновлювальних робіт, видану 21 грудня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортуна Авто».

У вищезазначеній довідці представниками ТОВ «Фортуна Авто» визначено розмір відновлювальних робіт автомобіля «ВАЗ 21074», реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 32200 гривень. Оскільки вказана довідка видана 21 грудня 2021 року, а дорожньо-транспортна пригода відбулася 19 серпня 2020 року та із змісту даної довідки неможливо встановити, що визначений у ній розмір збитків, заподіяний саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19 серпня 2020 року, дана довідка не містить переліку деталей, які замінювалися та робіт, які здійснювалися для відновлення транспортного засобу, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про критичну оцінку, як доказу, даної довідки та в свою чергу відхиляє доводи апелянта в цій частині.

Апеляційним розглядом встановлено відсутність в матеріалах справи доказів як на підтвердження розміру заподіяних збитків автомобіля «ВАЗ 21074», реєстраційний номер НОМЕР_2 , так і на підтвердження факту оплати позивачем відновлювального ремонту у визначеному довідкою розміром 32 200 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України фізична особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої душевними стражданнями у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження позовних вимог щодо стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування, а саме заподіяння збитків внаслідок ДТП, яка мала місце 19 серпня 2020 року та вартості їх відновлення, судом першої інстанції підставно відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення із відповідачів моральної шкоди, так як вони є похідними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 389, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає, як постановлена у малозначній справі.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2022 року.

Головуюча: Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Хома М.В.