Дата документу 12.10.2022Справа № 554/1295/22
Провадження № 2/554/1854/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави

у складі: головуючого судді Барабанової В. В.

за участю секретаря судового засідання Указної Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтаві у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Шевченківський районний у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

11.02.2022 ОСОБА_1 звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 , 3-я особа: Шевченківський районний у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), в якому просить суд визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Полтава, Полтавської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 499 від 14 травня 2013 року), виключивши з актового запису про народження дитини, вчиненого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції №499 від 14.05.13 запис у графі відомості про батька дитини « ОСОБА_4 », зазначивши батьком дитини громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та запис у графі прізвище дитини « ОСОБА_3 », зазначивши прізвище батька « ОСОБА_5 », стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 з 2012 року до середини 2013 року. Весь цей час вони проживали однією сім`єю без реєстрацію шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний побут, відносини між ними весь час були важкими та напруженими, так як відповідач захоплювався азартними іграми та зловживав алкоголем, але з метою збереження сім`ї, вона весь час йшла назустріч відповідачу, так як бажала зберегти родину. Під час їх фактичного спільного проживання вона завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_5 народила дитину ОСОБА_3 , дитину вимушена була записати на своє прізвище « ОСОБА_6 », а батьком дитини було записано відповідача в порядку частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, а саме: як « ОСОБА_4 ». Реєстрація дитини була здійснена в порядку ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України, у зв`язку з тим, що відповідач відмовлявся записувати сина в добровільному порядку та після народження дитини фактично залишив сім`ю.

При реєстрації народження сина, запис про батька був зроблений з її слів, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст.126 Сімейного кодексу України).

Відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що вона змушена звертатися до суду з позовом про визнання батьківства.

З відповідачем разом не проживають фактично з літа 2013 року. Син проживає разом з нею. Відповідач з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги на його утримання не надає. В той же час, батько відповідача ОСОБА_7 (дідусь дитини) телефонує, цікавиться життям онука, приїжджає в гості та проводить час з дитиною, тобто в повній мірі вважає ОСОБА_3 біологічним сином відповідача, а себе відповідно дідусем.

Той факт, що ОСОБА_3 є біологічним сином відповідача підтверджує спільними світлинами, крім того, батьківство відповідача можуть підтвердити свідки, які добре знають їх з відповідачем і товаришували з ними, коли вони перебували у фактичних шлюбних відносинах та коли народився син.

Такж позивачка зазначає, що станом на дату подання даного позову відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, хоча зобов`язаний це робити відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, вважає за доцільне поставити питання про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про проведення судового розгляду справи без її участі, вимоги позову підтримала і просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про проведення судового розгляду справи без його участі, позов визнав у повному обсязі.

Представник 3-ї особи: Шевченківського районного у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) у підготовче судове засідання також не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справ без участі представника відділу, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою сторін у підготовче судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивачки ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 , виданим Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 14 травня 2013 року. (а.с. 9) Сторонами не заперечується, що на час народження дитини, позивачка не перебувала у шлюбі, а тому відомості про батька дитини зазначено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Предметом позову у справі є визнання батьківства відповідача ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Відповідачем визнано позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першою статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того факту, що кожен з батьків має рівний обов`язок з утримання дитини належним чином, тому суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за вимогу щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 992,40 грн., оскільки позивач при подачі позову до суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Шевченківський районний у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Полтава, Полтавської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №499 від 14 травня 2013 року), виключивши з актового запису про народження дитини, вчиненого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції №499 від 14.05.13 запис у графі відомості про батька дитини « ОСОБА_4 », зазначивши батьком дитини громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та запис у графі прізвище дитини « ОСОБА_3 », зазначивши прізвище дитини « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомий, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фактично мешкає: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , фактично мешкає: АДРЕСА_6 , РНОКПП: невідомий 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фактично мешкає: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 26.02.2001 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , фактично мешкає: АДРЕСА_6 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фактично мешкає: АДРЕСА_4 ;

3-я особа: Шевченківський районний у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), місцезнаходження: 36000, місто Полтава, вулиця Соборності, буд. 8.

Суддя: В.В. Барабанова