Справа № 739/758/22
Номер провадження 2/739/304/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2022 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - Іващенка І.К.,
за участю секретаря судових засідань - Шкурат О.Г.,
за участі представника позивача Маруса І.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради, про визнання дійсним договору дарування, -
Зміст позовних вимог, пояснення сторін.
Позивач через свого представника адвоката Маруса І.Є. звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору дарування.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, 25 грудня 2001 року в приміщенні Новгород-Сіверської центральної лікарні між дарувальником ОСОБА_2 та нею укладено договір дарування в письмовій формі, підпис в якому засвідчено заступником головного лікаря Шам С.Г. Вчинення даного правочину також було підтверджено свідками, які проставили підписи на договорі дарування. Предметом даного правочину стало право на земельну частку (пай) з земель КСГП «Маяк» посвідченого сертифікатом серії ЧН № 0320438 виданого на підставі рішення Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 04 березня 1997 року за № 71. Виконання договору дарування відбулося в день його складання, шляхом передачі ОСОБА_2 позивачу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0320438. При укладенні договору сторони досягли згоди, що у подальшому після одужання ОСОБА_2 вони посвідчать даний договір у нотаріуса. ОСОБА_2 ухилилася від посвідчення договору мотивуючи свій безпорадний стан.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в Новгород-Сіверській районній лікарні. Позивачка не має можливості нотаріально посвідчити даний правочин, хоча вони домовились щодо всіх істотних умов договору, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав.
Ухвалою суду від 15.08.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. В порядку статті 178 ЦПК України відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.
В підготовчому судовому засіданні представник позивача повідомив про необхідність допиту у судовому засіданні свідка події укладення договору дарування - заступника головного лікаря ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 14.09.2022 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті.
В судове засідання позивач не з`явилася, про час та дату була повідомлена належним чином.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та надав усне клопотання про допит свідка.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Свідок ОСОБА_3 підтвердила подію укладення договору дарування та засвідчила свою підпис на договорі. Також не заперечувала, про волевиявлення позивачки і ОСОБА_2 засвідчити цей договір нотаріально. Вказала, що така практика в індивідуальних випадках (хвороба особи) існувала в лікарні.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25 грудня 2001 року між сторонами було укладено договір дарування права на земельну частку (пай) з земель КСГП «Маяк» посвідченого сертифікатом серії ЧН № 0320438 виданого на підставі рішення Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 04 березня 1997 року за № 71. За показом свідка ОСОБА_2 в день укладання договору дарування разом передала позивачці оригінал сертифікату, який наданий суду для звірення з його копією (а.с.3, 9).
Відповідно листа відділу у Новгород-Сіверському районі ГУ Дежгеокадастру у Чернігівській області ОСОБА_2 отримала зареєстрований на її ім`я сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧН №0320438, розміром 4,04 в умовних кадастрових гектарах без визнання її меж в натурі (на місцевості), відповідно до запису № 219 від 01.10.1997 у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) КСГП «Маяк», який видавався Новгород-Сіверською РДА № 71 від 04.03.1997.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).
Згідно довідки № 152 від 08.06.2021 виданої Горбівським старостинським округом Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті постійно проживала одна по АДРЕСА_1 .
За інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру інформація щодо спадкоємців відсутня.
Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно ст. ст. 717, 719ЦК України, за договором дарування (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір дарування майнового права та договір дарування з обов`язком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним.
Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно.
Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
При вирішенні справи по суті суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в Постанові ВСУ від 04 жовтня 2017 року, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.
Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.
Таким чином, суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу дарування права на земельну частку (пай).
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд констатує, що позивач письмовими доказами по справі довів правомірність та обґрунтованість позовних вимог.
А отже, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.220, 638 ЦК України , ст.ст.10,12,77-81,89,206,259,263-265,268,354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, про визнання дійсним договору дарування - задовольнити в повному обсязі.
Визнати дійсним договір дарування від 25 грудня 2001 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , предметом якого є право на земельну частку (пай) з земель КСГП «Маяк» підтвердженого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0320438 виданого на підставі рішення Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 04 березня 1997 року за № 71.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, , місцезнаходження: вул. Губернська, 2, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область.

Суддя І.К. Іващенко