КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 692/477/18-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7542/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Коцюрби О.П., Білич І.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року у складі судді Остапчук Т.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом, в якому просив стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь незаконно списані кошти з карткових рахунків в сумі 9 820 грн 65 коп., завдані збитки на суму 18 831 грн 10 коп. та понесені витрати в розмірі 450 грн.

Позов обґрунтовано тим, що в 2014 році ПАТ КБ "Приватбанк" було подано до Драбівського районного суду Полтавської області цивільний позов про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 14172 грн 73 коп. Згідно заочного рішення Драбівського районного суду Полтавської області від 13 січня 2014 року позов ПАТ КБ " Приватбанк" задоволено повністю та стягнуто ОСОБА_1 14 172 грн 73 коп.

Вказане рішення було скасовано Апеляційним судом Черкаської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалено нове про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ " Приватбанк".

Однак відповідач всупереч закону, став самовільно списувати кошти з карткових рахунків на погашення заборгованості та у період з 25.07.2014 по 26.08.2014 було безпідставно знято з зарплатного карткового рахунку НОМЕР_1 грошові кошти в сумі - 4008 грн 30 коп. За період з 17.02.2018 по 16.03.2018 з карткових рахунків № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 були безпідставно зняті кошти в сумі 5812 грн 35 коп.

З огляду на вказане вважає, що банк не маючи на те законних підстав незаконно заволодів належними позивачу коштами. Розрахунок цих збитків (інфляції) такий: за період з 26.08.2014 по 11.05.2018 інфляційний процент від різниці в курсі НБУ за 100 доларів США становила: 2619, 2160: 1365, 9408= 1,9175. Звідси завдані збитки від здешевлення гривні становлять: 4008 грн 30 коп. х 1,9175 = 7685 грн 92 коп., 5812 грн 35 коп. х 1,9175 = 11145 грн 18 коп.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 незаконно списані кошти з карткових рахунків на суму 9 820 грн 65 коп. Вирішено питання судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Гайдамащук О.В. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на порушення норм процесуального права не правильне застосування норм матеріального права, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених вимог та ухвалити в цій частині нове про відмову в позові. В іншій частині рішення залишити без змін.

Вказано, що між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами позивач ознайомився та погодився, про що розписався у анкеті-заяві. Таке приєднання позивачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях статті 634 ЦК України.

Також зазначено, що позивач приєднавшись до договору надання банківських послуг, погодив можливість списання Банком грошових коштів з його рахунка без його згоди для погашення заборгованості відповідно до ч. 2 ст. 1071 ЦК України.

Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк загальної позовної давності в частині вимог до Банку про стягнення незаконно списаних грошових коштів у період з 25.07.2014 по 26.08.2014 в загальному розмірі 4008 грн 30 коп.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Убачається, що рішення суду оскаржується лише в частині задоволених вимог про стягнення безпідставно списаних коштів, з огляду на вказане в іншій частині рішення не переглядається.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частин 1-3 статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як убачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Драбівського районного суду Полтавської області від 13 січня 2014 року позов ПАТ КБ " ПриватБанк" задоволено повністю та стягнуто ОСОБА_1 14 172 грн 73 коп. (а.с. 4).

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 18.10.2016 було повністю відмовлено у задоволені позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк", щодо стягнення з позивача суми заборгованості в розмірі 14 172 грн 73 коп. (а.с. 5-7).

Встановлено, що 27.06.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, за яким позивач отримав кредит у розмірі 4000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договір складається із заяви клієнта, тарифів банку, умов і правил надання банком послуг. Підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку становлять між банком та клієнтом договір про надання банківських послуг.

У заяві від 27 червня 2007 року, підписаної ОСОБА_1 , зазначено, що останній дає згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг між ним та банком разом. Своїм підписом він також підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляд

Всі зазначені обставини встановлені у даних рішеннях в силу положень ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Крім того, між ОСОБА_1 та АТ КБ "ПриватБанк" був укладений договір б/н від 25.06.2014 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у АТ КБ "ПриватБанк", в якій зазначено, що вона разом із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 81).

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення безпідставно списаних коштів, суд першої інстанції виходив з доведеності наявності вини банку в незаконному переказі коштів з банківської платіжної картки позивача, і відповідач не надав доказів на спростування доводів позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Підстави для списання грошових коштів з рахунку визначені статтею 1071 ЦК України, відповідно до якої банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, відсутнє рішення суду або розпорядження клієнта, яке б давало б підстави для списання коштів, а також відсутній підпис позивача умов укладеного між сторонами договору, який містить права відповідача проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків позивача в погашення кредитної заборгованості, а тому доводи апеляційної скарги про те, що позивач підписавши анкету-заяву приєднався до договору надання банківських послуг, відхиляються.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем пропущено строк позовної давності в частині вимог до Банку про стягнення незаконно списаних грошових коштів у період з 25.07.2014 по 26.08.2014 на суму 4008 грн 30 коп., колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу.

Убачається, що позивач звертаючись у суд із заявою про поновлення строку позовної давності вказав, що у період з 25.05.2014 по 15.05.2018, як міліціонер взводу № 3 другого батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Полтава» УМВС України безвиїзно перебував у Донецькій та Луганській областях і безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, на підтвердження чого долучив копію посвідчення серія НОМЕР_4 та довідку від 06.06.2019 (а.с. 190-191).

А тому за змістом оскаржуваного рішення, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про поновлення строку давності в зазначеній частині вимог, як пропущеного з поважних причин.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Суд першої інстанції відповідно до ст. ст. 89, 263 ЦПК України ухвалив рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами та випливають із встановлених обставин, та визначив правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, внаслідок чого дійшов законного і обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову. Доводами скарги, які належним чином не доведені, висновки суду не спростовані.

Отже, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: