Провадження № 2/369/1820/22
19.10.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі судових засідань Житар А.А.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва №6 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, третя особа: обслуговуючий кооператив "Автогаражне товариство "Берізка 1" про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
У червні 2021 року позивачі звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що після смерті їх матері, ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на нерухоме майно: гараж № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі "Автогаражне товариство "Берізка 1", що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, 4.
Позивачами було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але у видачі свідоцтва нотаріус їм відмовив у зв`язку з відсутністю правоустановчого документу на спадкове майно.
Позивачі просили суд: визнати за ОСОБА_2 право власності 3/8 частки на об`єкт нерухомого майна - гараж № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі «Автогаражне товариство «Берізка 1», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, 4; визнати за ОСОБА_2 право власності 1/4 частки на об`єкт нерухомого майна - Гараж № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі «Автогаражне товариство «Берізка 1», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, 4; визнати за ОСОБА_4 право власності 3/8 частки на об`єкт нерухомого майна - гараж № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі «Автогаражне товариство «Берізка 1», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, 4.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.08.2021 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2021 року було задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів.
17 грудня 2021року на виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2021 року від Першої київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №261/2014 щодо майна померлої ОСОБА_3 .
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.02.2022 року було задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів.
20 червня 2022 року на виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.02.2022 року від Дванадцятої Київської Державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №13/2011 щодо майна померлого ОСОБА_5 .
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.07.2022 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
У судове засідання 05.10.2022 учасники справи не з`явилися. Про час дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали через канцелярію суду заяви про проведення розгляду справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , спадкоємцем якого за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данько О.М. 06.10.2010р., була його дружина, ОСОБА_3 . Остання прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.
Згідно з нормами статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно довідки, виданою обслуговуючим кооперативом "Автогаражне товариство "Берізка 1", померлий ОСОБА_5 був власником гаража № НОМЕР_1 . Пайовий внесок у розмірі 50 крб у 1979 році сплачений повністю.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить гараж № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі "Автогаражне товариство "Берізка 1", що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка,4.
Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 встановлено, що позивачі звернулися до Першої київської нотаріальної контори нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.
Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга отримує право спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
У першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Ст. 1268 ЦК України надано право спадкоємцю за заповітом чи за законом прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.
За ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. У п`яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів I, II і III груп), яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
За ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
За ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.
Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлювальний документ відсутній.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Оцінюючи встановлені судом обставини, суд знаходить повністю обґрунтованими вимоги позивачів щодо визнання за ними права власності на об`єкт нерухомого майна гараж № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі "Автогаражне товариство "Берізка 1", що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка,4, оскільки останні є спадкоємцями за першої черги за законом, що належним чином прийняли спадщину, та мають право на відповідне майно що увійшло до спадкової маси, а отже вимоги підлягають до задоволення.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1218, 1220, ч 1, 1268, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1, 1297 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 81, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛ ИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, третя особа: обслуговуючий кооператив "Автогаражне товариство "Берізка 1" про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності 3/8 частки на об`єкт нерухомого майна гараж № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі "Автогаражне товариство "Берізка 1", що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка,4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності 1/4 частки на об`єкт нерухомого майна гараж № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі "Автогаражне товариство "Берізка 1", що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка,4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності 3/8 частки на об`єкт нерухомого майна гараж № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі "Автогаражне товариство "Берізка 1", що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка,4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників:

Позивач 1: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, , місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, буд. 1-А, с.Петропавлівська Борщагівка, Бучанський район, Київська область.

Третя особа: Обслуговуючий кооператив "Автогаражне товариство "Берізка 1", місцезнаходження: с.Софіївська Борщагівка, 4, Бучанський район, Київська область, .

Суддя Т.В.Дубас