Єдиний унікальний номер № 175/786/22
провадження № 2-др/175/13/22
06 жовтня 2022 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Васюченко О.Г.
з участю секретаря Кульпіна Л.Г.
розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області в смт. Слобожанське заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Демарчук Миколи Володимировича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна,
В провадженні суду перебувала вище вказана цивільна справа.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна - відмовлено.

На адресу суду надійшла заява від представника відповідача - адвоката Демарчук М.В. про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Статтею 258 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із наступним.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників судового розгляду ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішене питання про судові витрати.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 07 квітня 2022 року звернувся до суду з позовом до відповідача до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна - відмовлено.

Також було встановлено та підтверджено належними та допустими доказами, що відповідачем по справі під час розгляду справи судом були понесені і документально підтверджені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 гривень на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат надав суду копію договору про надання правничої допомоги від 30 травня 2022 року; копію додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 30 травня 2022 року; копію акту прийому-передач виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 30 травня 2022 року; копію додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 30 травня 2022 року; копію акту № 1 від 31.05.2022 року прийому-передач виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 30 травня 2022 року; копію додатку № 2 до договору про надання правничої допомоги від 30 травня 2022 року; копію акту № 2 від 27.07.2022 року прийому-передач виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 30 травня 2022 року; копію акту № 3 від 29.09.2022 року прийому-передач виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 30 травня 2022 року; квитанцію про сплату послуг адвоката в розмірі 10 000,00 грн.

Крім того було встановлено, що інших понесених і документально підтверджені судових витрат не має.

Судом встановлено, що враховуючи матеріали справи надані та добуті докази, а також встановленими судом під час розгляду обставинами та з урахуванням мотивів, з яких суд вважав вставленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення по справі 27 вересня 2022 року ухвалено рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна - відмовлено.

Вказаним судовим рішенням дійсно не було вирішено питання стосовно розподілу судових витрат (судового збору та витрат на професійну правничу допомогу), оскільки представник відповідачем не мав змоги подати докази, що підтверджують розмір понесених відповідачем судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, а тому суд може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Питання про відшкодування витрат на правничу допомогу при винесенні рішення не вирішувалось, оскільки відповідачем не було додано доказів понесених ним витрат на правничу допомогу.

З урахуванням вище переліченого та зазначеного, а також враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, таким чином, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., оскільки зазначене підтверджено матеріалами справи та ґрунтується на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 89, 13, 133, 134, 136, 141, 258-259, 261, 263-265, 270 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.Г. Васюченко