печерський районний суд міста києва
Справа № 201/1384/21-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року суддя Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровського окружного адміністративного суду (далі - відповідач-1, Дніпровський окружний адміністративний суд), Третього апеляційного адміністративного суду (далі - відповідач-2, Третій апеляційний адміністративний суд), Верховного суду Касаційного адміністративного суду (далі - відповідач-3, Верховний суд Касаційного адміністративного суду), Кабінету Міністрів України (далі - відповідач-4, КМУ) та Міністерства юстиції України (далі - відповідач-5, Мінюст) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 (далі - третя особа-1, ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі - третя особа-2, ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі - третя особа-3, ОСОБА_4 ) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2021 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного адміністративного суду, Верховного суду Касаційного адміністративного суду про відшкодування моральної та матеріальної шкоди та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.09.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2021 року - без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2021 року, дану справу розподілено та передано для розгляду судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2021 року залишено позовну заяву ОСОБА_2 без руху.

На виконання ухвали позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Позивач уточнив коло учасників у справі, зокрема відповідачами зазначив Державу Україна в особі: Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України.

Однак, позивачем не усунуто недоліки відповідно до п. 3, 8, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема не зазначено обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються; доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, позивачем не чітко викладено спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Повторно звертається увага позивача на те, що згідно з чинним законодавством України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом із цим, прохальна частина має особливо важливе значення при розгляді справи, вимоги позивача, стосовно яких позивач просить прийняти судове рішення, повинні бути чітко визначені останнім у прохальній частині позовної заяви, уникаючи загальних тез, оскільки резолютивна рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Оскільки, зі змісту позовної заяви чітко незрозуміло з якими саме вимогами звертається позивач та в чому полягає порушення прав останнього, позивачу необхідно позовні вимоги уточнити з урахуванням визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав та інтересів і відносно кожної вимоги зазначити обґрунтування з розрахунком сум, що на його думку підлягають стягненню.

Відтак, позивачу необхідно уточнити спосіб захисту відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України та надати суду копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.

Так, в заяві про усунення недоліків позивач зазначає, що від сплати судового збору звільнений відповідно доположення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно яких від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Також, згідно з ч. 3 ст. 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Водночас до позовної заяви не додано відповідного клопотання або заяви та жодного доказу на підтвердження зазначеного пільгового статусу.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08.11.2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28.11.2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру сплачується судовий збір з фізичних осіб в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня - 2270,00 грн.

Звертається увага заявника на те, що без чіткого зазначення ціни позову, з якою необхідно визначитись позивачу неможливо здійснити розрахунок суми судового збору, яка підлягає сплаті за подання до суду позовної заяви майнового характеру.

Отже, уточнивши позовні вимоги, позивачу необхідно сплатити судовий збір відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за кожну вимогу майнового характеру окремо та надати документ, що підтверджує сплату судового збору на наступні реквізити.

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Рахунок отримувача UA0026007

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача 899998

Код класифікації бюджету 220 30 101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Печерський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа).

За таких обставин, позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2021 року.

Таким чином, позивачу необхідно усунути недоліки, вказані у зазначеній ухвалі, та, в разі їх усунення, подати до суду позовну заяву в новій редакції разом із копіями заяв та додатків відповідно до кількості учасників справи, квитанцією про сплату судового збору відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» або обґрунтованим клопотанням про звільнення від сплати судового збору згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне продовжити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 127, 175, 177, 185, 260, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду усунути виявлені недоліки, шляхом подання позовної заяви з додержанням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 23.02.2022 року.

Суддя І.В. Григоренко