Справа № 749/514/21
Номер провадження 2/749/90/22
"18" жовтня 2022 р. м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Шаповал З.О.
за участі секретаря Мирошниченко А.М.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ в режимі відеоконференції через систему відеоконференц-зв`язку «EASYCON» в порядку загального позовного провадження, цивільну справу№749/514/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя,-
13.07.2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову (а.с.161), яка прийнята ухвалою суду від 29.07.2022 року (а.с.182-185) просить стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості автомобіля AUDI А6, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля MERSEDES-BENZ CITAN 2014 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 271 022,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що з 29.05.2015 року по 25.09.2021 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі сторони придбали вказані вище автомобілі, які є спільною сумісною власністю подружжя. Проте автомобіль AUDI А6, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в квітні місяці 2021 року був проданий без згоди позивача, а тому позивач посилаючись на положення ст.. 60,61,69, 70, 71, СК України та ст.. 372 ЦК України, постанову Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11 та постанову Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, просить стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості автомобілівв сумі 271 022,00 грн, згідно звітів Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-правовий центр «ПРАВЕКС» про оцінку КТЗ №006/07/021-1 (а.с.9-30) та № №006/07/021-2 (31, 53).
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові та заяві про зміну предмета позову. Пояснив, що сторона позивача вправі самостійно вирішувати для чого застосовувати звіти про оцінку КТЗ. Вважає, що звіти про оцінку КТЗ можна використовувати для визначення суми сплати судового збору так і для грошової оцінки автомобілів. Представник позивача вважає, що у звітах про оцінку КТЗ вказано дійсну грошову вартість автомобілів, а тому немає підстав для призначення експертизи судом.
Суд вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.8).
25 вересня 2021 року шлюб між ними розірвано, що не заперечується сторонами.
В червні 2019 року, під час шлюбу, ОСОБА_4 придбав автомобіль MERSEDES-BENZ CITAN 2014 року виписку, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
04 листопада 2020 року, під час шлюбу, ОСОБА_4 придбав у ПП «КСЦ «АВТОПРОСТІР» транспортний засіб марки AUDI A6, 2012 року випуску, коричневого кольору, номер шасі НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.176 зворот, а.с.117).
Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 21 квітня 2021 року № 7441/2021/2544179 ОСОБА_4 продав ОСОБА_5 автомобіль марки AUDI A6, 2012 року випуску, коричневого кольору, номер шасі НОМЕР_5 за 65 000 грн (а.с. 78, 117).
Зазначені обставини визнаються сторонами, а тому не підлягають доказуванню згідно положень ч.1 ст. 82 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.
Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
У ході судового розгляду представнику позивача роз`яснювалось положення статті 12 ЦПК України в частині доведення обставини, які мають значення для справи та можливості настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій в ході розгляду цієї справи.
Проте незважаючи на роз`яснення судом положень статті 12 ЦПК України представником позивача не заявлено клопотання щодо призначення експертизи для встановлення дійсної ринкової вартості автомобілів на час розгляду справи. Представник позивача категорично відмовився від надання доказів дійсної ринкової вартості спірних автомобілів та від будь-яких клопотань щодо з`ясування таких обставин.
З урахуванням наведеного та оскільки з матеріалів справи не вбачається, що між сторонами досягнуто згоди відносно вартості майна, що підлягає поділу так як відповідач фактично позовні вимоги не визнає, заперечує щодо визначення ціни автомобілів згідно звітів Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-правовий центр «ПРАВЕКС» про оцінку КТЗ №006/07/021-1 та № №006/07/021-2, що свідчить про те, що між сторонами дійсно не досягнуто згоди відносно вартості автомобілів.
Згідно звітів Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-правовий центр «ПРАВЕКС» про оцінку КТЗ №006/07/021-1 та № №006/07/021-2 строк їх дії шість місяців з дати їх затвердження, тоді як затверджені вони 06.07.2021 року, а тому строк дії названих звітів сплинув в січні місяці 2022 року.
Крім того, розрахунки у звітах про оцінку КТЗ проводились станом на липень місяць 2021 року, тоді як вказані вище висновки ВС вимагають дійсну ринкову вартість автомобілів на час розгляду справи, а тому суд не може взяти до уваги названі звіти.
З урахуванням викладеного та оскільки до матеріалів справи не додано жодних доказів на підтвердження дійсної ринкової вартості автомобіля MERSEDES-BENZ CITAN 2014 року виписку на час розгляду справи та не надано доказів ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) автомобіля AUDI A6, 2012 року випуску, на час розгляду справи, який був проданий відповідачем, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки сторона позивача не здійснила будь-яких дій на підтвердження вартості автомобілів на час розгляду справи, а тому позов належим чином не доведено, а доказування в силу статті 81 ЦПК України не може грунтуватися на припущеннях.
Відмова суду з підстав недоведеності розміру грошової компенсації узгоджується з висновком Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, що викладений у постанові від 30.08.2019 року, справа № 523/8542/15ц, провадження № 6122208св18.
Як вбачається з позову та заяви про зміну предмета позову, позивач не просить визнати за ним ідеальну частку вказаного автомобіля, тоді як згідно положень ч.2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, а тому повноважень на визначення ідеальних часток подружжя в цьому майні, зокрема автомобіля MERSEDES-BENZ CITAN 2014 року виписку, суд не має.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Слід встановити позивачу та його представнику строк для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат, призначивши судове засідання для вирішення питання про судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 13, 76-81, 89, 95,103, 133, 141, 263-265, 274-279, 268, 273, 354, ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя відмовити в повному обсязі.
Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 27 жовтня 2022 року о 12:00 год., в приміщенні Щорського районного суду Чернігівської області (вул. 30 років Перемоги, 37-б, м. Сновськ).
Встановити ОСОБА_4 строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат по 24 жовтня 2022 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду у зазначений вище строк.

Повний текст рішення складений 20.10.2022 року.

Суддя З.О.Шаповал