Справа № 548/1381/22
Провадження № 2/548/536/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2022 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хоролу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Павелко Руслан Сергійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Павелко Р.С. звернувся до Хорольського районного суду в інтересах своєї повірительни з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначає, що 22 травня 2010 року між сторонами був укладений шлюб, від якого вони мають спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами 22 травня 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 38.

07 вересня 2022 року по справі було відкрито провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у судове засідання не з`явився, протягом строку, встановленого судом, подав до суду заяву в якій позов визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив, у позовній заяві просили суд розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами судового розгляду має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

З наданих до суду доказів, встановлено, що 22 травня 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 38, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 22 травня 2010 року.

Сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва пронародження дитини Серії НОМЕР_2 від 03 грудня 2010 року.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ст.4ЦПКУкраїни кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зіст. 24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.

Відповіднодоч. 2 ст. 112 СК Українисуд постановляє рішення про розірванняшлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2ст. 114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Мотивована оцінка аргументів сторін.

Cпільне життя позивачкита відповідачане склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру.

З матеріалів справи вбачається, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стала втрата почуття любові між сторонами. Сім`я розпалася та існує формально. Спору про місце проживання дитининемає, дитина проживає разом із матір`ю.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо, дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Зважаючи на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачкою судового збору.

Разом з тим, оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті позов визнано, про що подано відповідну заяву, то згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову згідно ставки судового збору 992.40 грн, підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету, відповідно інша половина сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Крім цього, позивачкою були понесені витрати на отримання правничої допомоги, які підлягають стягненню з відповідача, а саме у належно підтвердженому розмірі коштів, фактично сплачених адвокату за отримання правничої допомоги, що складає 3000,00 грн.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 142 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Зважаючи на вказану норму закону та з огляду на те, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, що свідчить про бажання ОСОБА_2 врегулювання спору мирним шляхом, вважаю за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, до 2 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110-114 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76, 81, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН: НОМЕР_4 )

представник позивача: адвокат Павелко Руслан Сергійович,

(адреса: м. Хорол, вул. 1 Травня, буд. 8Б, оф. 1, Полтавська область)

до ОСОБА_2

( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 , ІПН: НОМЕР_6 )

про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 22 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 38, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн, а всього 2 496 (дві тисячі чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Хорольському районі Полтавської області (, адреса: 37800, Полтавська обл., Хорольський район, місто Хорол, вул. Незалежності, буд. 78-А) повернути ОСОБА_1 50 відсотків від ставки судового збору (сплаченого позивачкою ОСОБА_1 29.08.2022 згідно квитанції № 2В84-АР4Н-880Е-1ХАТ від 29.08.2022, в сумі 992,40 грн), що становить 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: