Справа № 308/5391/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 березня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кожух О.А. та Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Кекерчень М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Бойка Богдана Богдановича в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 листопада 2021 року (у складі судді Монича В.О.) за заявою Вакули Юрія Ігоровича про ухвалення додаткового рішення про повернення сплаченого судового збору та судових витрат на професійну правничу допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Вакула Ю.І. в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у листопаді 2021 р. (т.1 а.с.140-142).

Просив:

-стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 57 850 грн.;

-повернути відповідачеві сплачену суму судового збору в розмірі 2724 грн.

На обґрунтування цієї заяви вказав, що стороною відповідача був наданий попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу та зазначено, що вартість участі в судових засіданнях та інших діях, обумовлених розглядом справи, визначається відповідно до цінової політики адвокатського бюро, що розміщена на офіційному інтернет-сайті бюро за адресою http://www.vakull.com/prices/ та може бути оглянута судом у порядку ч.7 ст. 85 ЦПК України.

Обсяги проведеної адвокатським бюро роботи відображені у детальному розрахунку від 01.11.2021 р. і вказують, що погодинний розмір такої є значно вищим від узгоджених сторонами фіксованих сум гонорару бюро, а з огляду на вагомість порушеного питання для ОСОБА_4 є співмірним із обсягом необхідних юридичних дій, які було вчинено.

У додаткових поясненнях від 29.11.2021 р. сторона відповідача вказала, що дії позивача по реалізації його права на звернення до суду з подальшим поданням заяви про залишення позову без розгляду можуть вважатись обґрунтованими до того моменту, доки не завдають шкоди праву іншої особи, в даному випадку відповідачу, у виді понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, що потягли за собою зміни у праві власності на грошові кошти (чи зобов`язання по їх оплаті), витрачені на правничу допомогу.

Щодо розумності розміру судових витрат, то сторона відповідача вказала, що розмір таких залежав від обсягу виконаних адвокатом робіт і ціни позову, а сплачена сума за професійну правничу допомогу, яка відображена в розрахунку і обмежена твердою сумою, лише станом на 01.11.2021 р. коштує 101 000 грн., а зі сплачених 57 850 грн. лише 30 579,55 грн. очікуваного чистого гонорару, що вже і так є меншим, оскільки не враховує витрат на участь у двох останніх судових засіданнях.

Додатковим рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29 листопада 2021 р. клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - Вакули Ю.І. , про ухвалення додаткового рішення задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2724 грн. у відшкодування судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 22 000 грн. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа - перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту нікчемним.

Адвокат Бойко Б.Б. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати рішення у частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 22 000 грн. і прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні клопотання. Решту додаткового рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 листопада 2021 р. залишити без змін, тобто в частині стягнення судового збору. Доводить про невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм процесуального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-відповідач не довів, у чому саме полягає необґрунтованість дій позивача, який подав клопотання про залишення позову без розгляду, виключно доведення цього факту за змістом ст. 142 ЦПК України надає право на компенсацію судових витрат;

-витрати на професійну правничу допомогу, які нібито поніс відповідач, оплатила ОСОБА_5 , яка не має жодного процесуального статусу в спірних правовідносинах;

-до заяви не додані докази виконання цілого ряду дій і витрат, відповідач обмежився лише їх перерахунком;

-суд передчасно задовольнив заяву сторони відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки спір перебуває на початковій стадії, реального розгляду справи не відбувалося.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Вакула Ю.І. в інтересах ОСОБА_4 просить апеляційне провадження закрити, або, якщо суд не вбачатиме підстав для закриття апеляційного провадження - відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Вирішити питання розподілу судових витрат, понесених відповідачем на стадії апеляційного перегляду справи. Узагальнені та доречні доводи заперечення зводяться до законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення і безпідставності доводів апеляційного скарги.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення - без змін, із таких мотивів.

Суд першої інстанції констатував, що враховуючи обсяг виконаних робіт, предмет і ціну позову, беручи до уваги розцінки адвоката, суд дійшов висновку, що заявлена представником відповідача сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 57 850 грн. є завищеною.

Ураховуючи докази оплати понесених відповідачем витрат, подання клопотання про вирішення питання щодо розміру судових витрат у строк, визначений ст. 246 ЦПК України, враховуючи співмірність витрат із складністю справи, ціною позову та обсягом виконаних робіт, які документально підтверджені, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника відповідача, а саме - на суму 22 000 грн.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції установлено, що відповідно до ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

На підтвердження відшкодування витрат на правничу допомогу стороною відповідача надано: копію договору про надання правової допомоги № АБВК21-06/14 від 14.06.2019 р., копію додатку до нього, копію детального розрахунку від 01.11.2021 р. про обсяг професійної правничої допомоги до договору від № АБВК21-06/14 від 14.06.2019 р., копії квитанцій № 44141 від 14.10.2021 р. на суму 908 грн. (судовий збір), № 44152 від 14.10.2021 р. на суму 908 грн. (судовий збір), № 44231 від 14.10.2021 р. на суму 908 грн. (судовий збір), № 0.0..1 від 16.07.2021 р. на суму 10 250 грн. (за професійну правничу допомогу, платник - ОСОБА_5 ), № 0.0..1 від 19.08.2021 р. на суму 6 250 грн. (за професійну правничу допомогу, платник - ОСОБА_5 ), № 9246-3600-4179-8382 від 29.09.2021 р. на суму 20 000 грн. (за професійну правничу допомогу, платник - ОСОБА_5 ) та № 9247-9538-6407-1534 від 18.10.2021 р. на суму 21 350 грн. (за професійну правничу допомогу, платник - ОСОБА_5 ).

За правилами ст.ст. 133, 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 903 ЦК України визначено, що у випадку, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою ст. 1000 ЦК України, ст. 1003 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (надалі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Цей Закон визначає, що видами правової допомоги - є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до положень статті 29 Закону дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Однак, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги. Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

До матеріалів справи додано розрахунок від 01.11.2021 р. про обсяг професійної правничої допомоги до договору від № АБВК21-06/14 від 14.06.2019 р., із якого вбачається, що фактично сплачено станом на 01.11.2021 р. - 57 850 грн. (т.1 а.с.148 зворот,149, 149 зворот).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Надання платної правової допомоги регламентується законодавством про адвокатуру. У договорі про надання правової допомоги підозрюваному, обвинуваченому, потерпілому, цивільному позивачеві, цивільному відповідачеві визначається їх обов`язок сплатити гонорар за правозахисні дії захисника, а у випадку необхідності й фактичні витрати, пов`язані з виконанням договору. Ці витрати не включаються до суми гонорару, який є винагородою за виконані захисником дії з надання правової допомоги. Роз`яснення терміну «гонорар» наведено у ст.33 Правил адвокатської етики, схвалених 1 жовтня 1999 р. Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як убачається зі змісту заяви про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат (т.1 а.с.140-142) сторона відповідача посилається на положення ст. 142 ЦПК України на рівні з іншими статтями, що регулюють питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (ст.ст.133,134,137,141 ЦПК України), відтак довід апеляційної скарги про те, що відповідач не довів у чому саме полягає необґрунтованість дій позивача, який подав клопотання про залишення позову без розгляду, не заслуговує на увагу.

Крім того, про стягнення витрати на професійну правничу допомогу сторона відповідача заявляла в жовтні 2021 р., тобто до подачі позивачем заяви про залишення її позову без розгляду.

Довід апеляційної скарги про те, що витрати на професійну правничу допомогу, які нібито поніс відповідач, оплатила ОСОБА_5 , яка не має жодного процесуального статусу в спірних правовідносинах, спростовується матеріалами справи, а саме п.6 додатку до договору про надання професійної правничої допомоги від 30.09.2021 р., яким передбачена можливість виконання зобов`язань по оплаті від імені ОСОБА_4 його донькою - ОСОБА_5 .

Апелянт посилається на те, що до заяви не додані докази виконання цілого ряду дій і витрат, відповідач обмежився лише їх перерахунком, проте вказане твердження не береться до уваги судом, через те, що вони спростовуються матеріалами справи.

Так, у т.1 а.с.148, 148 зворот, 149, 149 зворот міститься детальний опис робіт, які вчинялися адвокатом Вакулою Ю.І. на користь ОСОБА_4 представляючи його інтереси в цивільній справі № 308/5391/21. Із відзиву на позов убачається, що адвокат дійсно вчинював усі ті дії, які відображені в детальному описі робіт (т.1 а.с.40-87), також це вбачається із самої заяви про розподіл судових витрат (т.1 а.с.140-169)

Довід апеляційної скарги про те, що суд передчасно задовольнив заяву сторони відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки спір перебуває на початковій стадії, реального розгляду справи не відбувалося, немає жодного вирішального значення по суті спірних правовідносин, оскільки розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 відбувався із квітня 2021 р. по жовтень 2021 р., і відповідно весь цей період адвокатом Вакулою Ю.І. надавалася професійна правнича допомога ОСОБА_4 , що підтверджується належними та допустимим доказами, наявними в матеріалах справи.

Отже, в нашому випадку жодних підстав для задоволення вимог апеляційної скарги немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Бойка Богдана Богдановича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Додаткове рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 листопада 2021 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 29 березня 2022 р.

Судді: