ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1945/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2022 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Єрмолаєвої О.В., за участі позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Васильцової О.М., відповідача ОСОБА_2 та представника ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Міссона Д.В., розглядаючи у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

19.11.2021 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Федорової О.М. до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельних ділянок, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

17.06.2022 представником позивача адвокатом Васильцовою О.М. надано до суду уточнену позовну заяву (заяву про зміну предмету позову).

Позивач просить суд: 1) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,1732 га за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :03:003:0107; 2) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 1,27 га за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :03:003:0005; 3) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,1732 га за адресою АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :03:003:0107; 4) стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається, крім іншого, з земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , розміром 0,4739 га, передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 061069, виданого 01.06.2001 Миколаївською селищною Радою народних депутатів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

На підставі рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2018р. по справі №187/826/18 позивачу був визначений додатковий строк терміном в один місяць, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

На підставі рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2018р. по справі №187/827/18 позивачу був визначений додатковий строк терміном в один місяць, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Державним нотаріусом Петриківської нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.03.2019 про право власності на 1/3 частку та свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.07.2021 про право власності на 2/3 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , розміром 0,1500 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на землю серії IV-ДП №061069, виданого 01 червня 2001 року Миколаївською селищною Радою народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №449, кадастровий № :03:003:0466, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, склад угідь: багаторічні насадження 0,0821 га; малоповерхова забудова 0,0500 га; рілля 0,0094 га; малоповерхова забудова 0,0055 га; малоповерхова забудова 0,0030 га; форма власності - приватна.

Свідоцтво про право на спадщину видані всю земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , розміром 0,4739 га, однак право власності позивач зареєструвала лише на її частину, а саме, на 0,1500 га .

На залишок земельної ділянки позивачка не може оформити право власності в порядку спадкування за законом, оскільки не може зареєструвати у встановленому порядку кадастровий номер, так як отримала рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадстру у Дніпропетровській області №РВ-018 від 06.12.2018р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Як вказано у цьому рішенні підставою для відмови є перетин ділянок з ділянкою :03:003:0107, яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 284521205 від 12.11.2021р.) належить на праві власності ОСОБА_2 .

Крім того, згідно плану земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , розміром 0,4739 га, яка передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 061069, виданого 01.06.2001 Миколаївською селищною Радою народних депутатів, вбачається ще один перетин з земельною ділянкою кадастровий номер :03:003:0005. Натомість даних про власника Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 28450151 від 12.11.2021р.) не містить.

Позивач вказує, що кадастровий помер йому потрібний, аби вільно розпоряджатися власністю: дарувати, продавати, здавати в оренду, використовувати як заставу в банку. Без кадастрового номера власник ділянки фактично не має права розпоряджатися нею.

З огляду на викладене вище, право власності на спірну земельну ділянку спадкодавець позивача набув на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №449, тобто набув право власності на земельну ділянку в порядку, який був передбачений на той час, та крім того, державна реєстрація зазначеного державного акту, що підтверджує право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку, була проведена відповідно до вимог законодавства, чинного на час такої реєстрації.

Отже, накладення меж належної спадкодавцю позивача земельної ділянки у Національній кадастровій системі із земельною ділянкою (площа співпадіння 1,9233%), яка міститься у ній (системі) та якій (земельній ділянці) присвоєно кадастровий номер :03:003:0107, та земельною ділянкою кадастровий номер :03:003:0005 -свідчить про протиправність дій державного кадастрового реєстратора щодо реєстрації такої земельної ділянки та її незаконне формування з відкриттям Поземельної книги, оскільки в результаті здійснення такої реєстрації у Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку на території сформованої ще у 2001 році земельної ділянки площею 0,4739 га, що перебувала у власності ОСОБА_3 , спадкодавця позивача, тому порушене право позивача на володіння та розпорядження спірною земельною ділянкою підлягає захисту обраним позивачем способом.

Ухвалою судді від 04.01.2022 відкрито провадження у справі та визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23.06.2022 змінено статус Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з третьої особи на співвідповідача по справі.

08.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позов в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає вказуючи, що із долученої до уточненого позову технічної документації слідує, що межі спірної земельної ділянки з 4-х сторін межують: із землями Миколаївської селищної ради (з 2-х сторін), земельною ділянкою ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (земельна ділянка площею 0,15 га). Тобто, вона ОСОБА_2 не є суміжним землекористувачем позивача, тим самим ніяким чином не може порушувати межі землекористування відносно позивача.

Просить врахувати суд, що державна реєстрація земельної ділянки площею 0,1732 га по АДРЕСА_1 була проведена її матір`ю ОСОБА_6 в 2009 р. Будь-яких претензій позивач до ОСОБА_6 не заявляла. Доказів того, що ОСОБА_6 при оформленні кадастрового № :03:003:0107 були подані недостовірні відомості або вчинені нею будь-які інші порушення при виготовленні цієї технічної документації до суду не надано і в позові про це не зазначається.

Просить прийняти до уваги також, що вирішення всіх спірних питань щодо землекористування, має розпочинатися з розгляду цих спорів в земельних комісіях при відповідних місцевих радах, а лише потім слідує звернення до суду.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Міссон Д.В. подав до суду відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити вказуючи на те, що правовідносини у сфері державної реєстрації земельної ділянки врегульовано ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі Закону).

У відповідності до норми ч. 4 зазначеної статті Закону для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (ч. 6 ст. 24 Закону).

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень) (ч. 10 ст. 24 Закону).

Виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру, регламентовано ст.37 Закону «Про Державний земельний кадастр», пунктами 138-161 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051 (зі змінами та доповненнями).

Помилками у Державному земельному кадастрі є:

1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру;

2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру);

3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі (в тому числі виявлена під час або після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про земельні ділянки та інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою).

Якщо за результатами розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки Державним кадастровим реєстратором встановлено, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей, та не потребують виправлення у зв`язку з невиявленням відповідних технічних помилок у таких документах, Державний кадастровий реєстратор повідомляє заявникові (у випадку, передбаченому пунктом 139-1 цього Порядку, - державному реєстраторові прав на нерухоме майно у порядку, передбаченому пунктом 144 цього Порядку) про відмову у виправленні вказаних у його повідомленні помилок із зазначенням причини відмови згідно з додатком 33.

Якщо за результатами розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки Державним кадастровим реєстратором встановлено, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які є підставою для їх внесення, але потребують виправлення у зв`язку з виявленням технічних помилок у таких документах, Державний кадастровий реєстратор повідомляє про це заявникові згідно з додатком 34 із зазначенням документів та технічних помилок у них, виправлення яких має передувати виправленню відповідних відомостей у Державному земельному кадастрі.

Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких внесені такі відомості, здійснюється Державним кадастровим реєстратором після виправлення помилок у зазначених документах за заявою заінтересованої особи за формою згідно з додатком 35 відповідно до пунктів 140-148 цього Порядку.

Таким чином, передбачений Законодавцем порядок внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру визначає правовий механізм виправлення допущених помилок (в тому числі пов`язаних з технічними характеристиками об`єктів), який має застосовуватись при виявлені таких помилок (розбіжностей, накладок меж суміжних земельних ділянок, описок та інш.)

При цьому, скасування державної реєстрації вже сформованих земельних ділянок допускається виключно за наявності обґрунтованих та встановлених судом правових підстав протиправності формування вказаних земельних ділянок, як об`єктів цивільних прав.

Враховуючи зміст та характер спірних правовідносин, які є предметом судового розгляду у даній справі, відсутні правові підстави для зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0107 та :03:003:0005, оскільки позивачем (представником позивача) не надано будь-яких доказів, які вказували б на протиправність державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0107 та :03:003:0005 та обґрунтовували правові підставі для їх скасування.

Окрім цього, позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, неправильно визначено передмет позовних вимог в частині скасування державної реєстрації земельних ділянок, а не виправлення допущених при їх формуванні помилок.

Натомість, виходячи з зазначених в позовній заяві відомостей щодо виниклих спірних правовідносин, при встановленні в судовому порядку та за наявності доказів, підтверджуючих набуття позивачем на законних підставах права власності на спірну земельну ділянку, очевидною обставиною є допущення помилок (помилки) в технічній документації із землеустрою земельних ділянок кадастрові номери :03:003:0107 та :03:003:0005.

Відтак, варто зауважити, що скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0107 та :03:003:0005 спричинить припинення речових прав на ці ділянки їх власників, в тому числі на території (площі) цих земельних ділянок, які не оспорюється позивачем у цьому позові.

Враховуючи обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у даній справі, предмет та підстави позову, наведені доводи й докази, позовні вимоги про скасування державної реєстрації земельних ділянок не підлягають задоволенню судом як такі, що порушують законні права власності на земельні ділянки інших осіб, не відповідають ступеню втручання судом в законні майнові права інших осіб для відновлення порушених прав позивача.

При цьому, дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо проведеної державної реєстрації спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0107 та :03:003:0005, за відсутності в поданих Державному кадастровому реєстратору ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області для проведення державної реєстрації спірних земельних ділянок документах відомостей щодо інших власників на спірну земельну ділянку (чи її частину), як і відсутність таких відомостей в Державному земельному кадастрі, вчинялись відповідачем відповідно до норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи.

Позивач 29.06.2022 подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що тільки після визнання ОСОБА_1 спадкоємицею ОСОБА_3 та надання їй додаткового строку на вступ у спадщину, вона набула право на оформлення в порядку спадкування права власності на земельну ділянку розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , розміром 0,4739 га, наданої для обслуговування житлового будинкута ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на землю серії ІV-ДП №061069, виданого 01 червня 2001 року Миколаївською селищною Радою народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №449, та в результаті чого вона дізналася про накладення кадастрових номерів.

Земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , розміром 0,4739 га, надана для обслуговування житлового будинкута ведення особистого підсобного господарства, на яку був виданий Миколаївською селищною Радою народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області, Державний акт на право власності на землю серії ІV-ДП №061069 від 01 червня 2001 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №449, має таких суміжних землекористувачів, про що вказано у цьому державному акті на землю:

Від А до Б: земля Миколаївської с/ради (вул. Леніна);

«Б до В» земля Миколаївської с/ради (проїзд);

«В до Г» земля Миколаївської с/ради ;

«Г до А» земля гр. ОСОБА_5 .

До суду разом з уточненою позовною заявою надана копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий № :03:003:0466, розміром 0,1500га. Категорія земель: 02.01.землі житлової та громадської забудови, склад угідь: багаторічні насадження 0,0821 га; малоповерхова забудова 0,0500 га; рілля 0,0094 га; малоповерхова забудова 0,0055 га; малоповерхова забудова 0,0030 га; форма власності приватна.

Ця технічна документація погоджена з землекористувачами:

Від А до Б: земля Миколаївської с/ради (вул. Леніна);

«Б до В» земля Миколаївської с/ради (проїзд);

«В до Г» земля Миколаївської с/ради ;

«Г до А» земля гр. ОСОБА_5 .

На залишок земельної ділянки площею 0,3239 га позивачка не може оформити право власності в порядку спадкування за законом, оскільки не може зареєструвати у встановленому порядку кадастровий номер так як отримала рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадстру у Дніпропетровській області №РВ-018 від 06.12.2018р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Як вказано у цьому рішенні підставою для відмови є перетин ділянок з ділянкою :03:003:0107, яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 284521205 від 12.11.2021р.) належить на праві власності ОСОБА_2 .

До суду разом з уточненою позовною заявою надана копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий № :03:003:___ (відсутній), розміром 0,3239га. Категорія земель: 01.03. для ведення особистого селянського господарства.

У цій технічній документації також вказані суміжні землекористувачі, згідно Державного акту на право власності на землю серії ІV-ДП №061069 від 01 червня 2001 року:

Від А до Б: земля Миколаївської с/ради (вул. Леніна);

«Б до В» земля Миколаївської с/ради (проїзд);

«В до Г» земля Миколаївської с/ради ;

«Г до А» земля гр. ОСОБА_5 .

При цьому, в ній дійсно не зазначена відповідач ОСОБА_2 , так як від літери «В» до літери «Г» в технічній документації, що відповідають літерам від «Б до В» згідно Державного акту на право власності на землю серії ІV-ДП №061069 від 01 червня 2001 року, суміжним землекористувачем зазначена Миколаївська сільська рада, так як від літери «В» до літери «Г» в технічній документації, а від літери «Б до літери «В» згідно державного акту знаходиться проїзд (дорога між вулицями Центральна та Берегова).

Таким чином, якщо земельна ділянка, на яку позивач не може виготовити технічну документацію із землеустрою та зареєструвати права власності в порядку спадкування на неї, чим порушуються його права, межує з проїздом (дорогою), то відповідач ОСОБА_2 не є суміжним землекористувачем з яким потрібно погоджувати спільні межі.

На сьогодні відповідач та сусідній землевласник ОСОБА_2 не погоджується на виправленням помилки допущеної у його технічній документації та у державному земельному кадастрі щодо конфігурації.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги. Позивач та його представник погоджуються, щ державний реєстратор правомірно відмовив позивачу в реєстрації земельної ділянки. Наполягають на тому, що пропонували відповідачу вчинити вправлення в технічній документації, однак вона відмовилася.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що вона не заперечує проти внесення виправлень в Державний земельний кадастр, однак внесення таких виправлень можливе лише спільно з іншими землевласники, земельні ділянки яких розташовано за нею, координати яких також до Державного земельного кадастру внесені невірно, але проти такого виправлення вони заперечують без будь-яких причин. Відповідач наполягає на тому, що відомості про належну їй земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову вказуючи на обставини, що викладені в відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, покази свідка і дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги безпідставні та задоволенню не підлягають.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1. ст.13 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина - земельна ділянка, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , розміром 0,4739 га, передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 061069, виданого 01.06.2001 Миколаївською селищною Радою народних депутатів.

Земельна ділянка має таких суміжних землекористувачів, про що вказано у цьому державному акті на землю:

Від А до Б: земля Миколаївської с/ради (вул. Леніна);

«Б до В» земля Миколаївської с/ради (проїзд);

«В до Г» земля Миколаївської с/ради ;

«Г до А» земля гр. ОСОБА_5 (а.с. 18).

Державним нотаріусом Петриківської нотаріальної контори Могильною Л.Г. видане позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом серія НРВ №ННТ408839 від 06.03.2019 про право власності на 1/3 частку та свідоцтво про право на спадщину за законом серія НРВ №401128 від 06.07.2021 року про право власності на 2/3 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , розміром 0,1500 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на землю серії IV-ДП №061069, виданого 01 червня 2001 року Миколаївською селищною Радою народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 449, кадастровий № :03:003:0466, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, склад угідь: багаторічні насадження 0,0821 га; малоповерхова забудова 0,0500 га; рілля 0,0094 га; малоповерхова забудова 0,0055 га; малоповерхова забудова 0,0030 га; форма власності - приватна (а.с. 16-17).

Згідно копія технічної документації із землеустрою встановлено (відновлено) межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий № :03:003:0466, розміром 0,1500га. Категорія земель: 02.01- для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель ті споруд (а.с. 89-97).

При цьому відповідно, до копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий № :03:003:___ (відсутній), розміром 0,3239га. Категорія земель: 01.03. для ведення особистого селянського господарства. Суміжними землекористувачами визначені: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 і Миколаївська селищна рада.

В реєстрації даної земельної ділянки позивачу відмовлено рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадстру у Дніпропетровській області №РВ-018 від 06.12.2018р. де вказано, що наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою:03:003:0107. Площа співпадіння на 1,9233% (а.с. 75-88).

Земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0107 на праві власності належить ОСОБА_2 (а.с. 22).

Позивачем надано до суду план земельної ділянки, виготовлений ОСОБА_7 з якого вбачається, що обмірами встановлено перетин земельної ділянки з двома земельними ділянками з кадастровими номерами :03:003:0005 і :03:003:0107 (а.с. 19).

Дані про власника земельної ділянки з кадастровими номерами :03:003:0005 в Державному реєстр речових прав на нерухоме майно відсутні (а.с. 21).

Сідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він за дорученням О.П. Грецька здійснював підготовку технічної документації на земельні ділянки належні позивачу та виявив співпадіння однієї з земельних ділянок ОСОБА_1 та ще двох ділянок. На його думку, таке співпадіння виникло в результаті допущення помилок при виготовленні технічної документації на суміжні з належною позивачу, земельні ділянки. Він позивачу і власникам суміжних земельних ділянок, координати яких внесено не вірно (не відповідає фактичному розташуванню земельних ділянок), запропонував здійснити внесення змін до Державного земельного кадастру. Свідок зауважив, що для здійснення виправлення та внесення змін до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки ОСОБА_2 , необхідно здійснити виправлення і в відомостях щодо координат ще трьох суміжних земельних ділянок, так як відомості щодо них також внесені невірно. Без таких дій матиме місце співпадіння земельної ділянки відповідача з земельними ділянками суміжних землевласників.

Отже вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 4, частиною першою статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частинами першою, другою статті 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною третьою статті 152 ЗК України визначено способи захисту прав на землю. Проте, визначений перелік не є вичерпним.

Згідно зв статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Аналіз вказаних норм вказує на можливість захисту права осіб на землю у будь-який спосіб, якщо такий спосіб є ефективним та не суперечить вимогам Закону.

Згідно зі статтею 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи в користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до пункту 3.10 розділу III «;Закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками» Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18 травня 2010 року № 376 (далі - Інструкція), середньоквадратична похибка місцезнаходження межового знака відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі, геодезичних мереж згущення, міських геодезичних мереж не повинна перевищувати: у містах Києві, Севастополі, містах - обласних центрах та містах обласного підпорядкування - 0,1 м; в інших містах та селищах - 0,2 м; у селах - 0,3 м; за межами населених пунктів для земельних ділянок площею до 10 га - 0,5 м, а площею 10 га і більше - 2,5 м.

Згідно із пунктом 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Як встановлено судом, підставою для відмови в реєстрації земельної ділянки за позивачем слугував факт перетину такої земельної ділянки з ділянкою :03:003:0107, яка належить ОСОБА_2 , площа співпадіння на 1,9233%. При цьому, відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти усунення помилки шляхом внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру, за умови здійснення таких виправлені і щодо інших суміжних землевласників, що забезпечить дотримання її права на земельну ділянку в визначених розмірах, про що вона повідомила в судовому засіданні.

Позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження вжиття заходів направлених на позасудове врегулювання виниклого спору, зокрема і щодо намагання виправити виявлену помилку в передбачений законом спосіб.

Отже, ОСОБА_1 у позасудовому порядку має можливість скористатися визначеним у пункті 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» способом відновлення своїх порушених прав, шляхом усунення технічних помилок, і лише у разі, якщо цей спосіб виявиться недієвим, чи згоди щодо визначення конкретних меж земельних ділянок не буде досягнуто, позивач, чиї права порушені у результаті невідповідності інформації землевпорядної документації фактичним даним щодо площі, лінійних розмірів та конфігурації земельних ділянок, що є порушення вимог земельного законодавства, можуть звернутись до суду за захистом порушених прав.

Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які можуть свідчити про протиправність державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0107 та :03:003:0005.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України, згідно яких понесені стороною позивача судові витрати покладаються на позивача, якому відмовлено в позові.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації земельних ділянок, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2022 року о 9:00 год.

Суддя: В. О. Говоруха