КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/4622/18 Головуючий у 1 інстанції: Борець Є.О.
провадження № 22-ц/824/8890/2022 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Сушко Л.П., Суханової Є.М.,

при секретарі: Панчошній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2019 року справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних працівників», Всеукраїнська профспілка «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України», про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що наказом №408/о від 19 серпня 2015 року його призначено на посаду головного радника директора з питань виробництва Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Вказував, що 28 жовтня 2015 року Регіональним структурним підрозділом «Київцентраеро», структурним підрозділом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з ним укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого він взяв відповідальність зі збереження транспортного засобу.

Наказом №230 від 02 листопада 2015 року за ним закріплено автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №150/о від 20 лютого 2018 року йому оголошено догану у зв`язку з тим, що 14 та 15 грудня 2017 року він перебував на амбулаторному лікуванні та використовував службовий автомобіль у власних цілях, не пов`язаних з виробничими потребами.

Зазначав, що 14 грудня 2017 року він відвідував Державне підприємство обслуговування повітряного руху України та проводив виробничі наради, а 15 грудня 2017 року на виконання доручень директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України - ОСОБА_2 проводив роботу з підготовки проекту структури, штатного розпису та Положення про авіакомпанію. Вважає, що перебування його на амбулаторному лікуванні та виконання в цей час посадових обов`язків не суперечить діючому трудовому законодавству.

Також зазначав, що наказом №17 від 17 січня 2018 року про проведення службового розслідування призначено комісію з проведення службового розслідування під головування ОСОБА_3

26 січня 2018 року йому передано проект акту службового розслідування без підписів членів комісії, який не містив інформації стосовно трьох службових записок, наданих ним на запит начальника відділу запобігання та виявлення корупції - уповноваженого з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_3.

20 лютого 2018 року складено акт про службове розслідування стосовно перевірки ознак порушення Антикорупційної програми Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. Зазначає, що він не є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, будь-яку інформацію про хід та результати службового розслідування посадові особи Державного підприємства обслуговування повітряного руху України йому не повідомляли, а інформація про підписання директором наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани йому повідомлена телефоном 15 березня 2018 року.

Позивач вказував, що 23 та 27 березня 2018 року на засіданнях Первинної профспілкової організації «Інженерно-технічних працівників» розглядалось питання про надання згоди на позбавлення його винагороди за вислугу років на підприємстві за березень 2018 року, за результатами розгляду якого прийнято рішення про відмову в погодженні.

Разом з тим, роботодавцем всупереч приписів трудового законодавства не було отримано згоди профспілкової організації на притягнення його до дисциплінарної відповідальності, членом якої він є.

У подальшому Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних працівників» направила вимогу про скасування оспорюваного наказу, яка відповідачем залишена без виконання.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №150/о від 20 лютого 2018 року про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а також стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн. моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №150/0 від 20 лютого 2018 року.

Стягнено з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 5 000 грн у відшкодування моральної шкоди. У іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 14 червня 2019 року Державне підприємство обслуговування повітряного руху України надіслало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що 19 серпня 2015 року позивач був прийнятий на посаду головного радника директора з питань виробництва, а наказом Украероруху №230 від 02 листопада 2015 року за останнім закріплено службовий автомобіль, марки «Toyota Land Cruiser» з номерним знаком НОМЕР_1 .

13 грудня 2017 року позивач звернувся до в.о. заступника директора з адміністративно-господарських питань із заявкою на виділення службового автомобіля на 14 та 15 грудня 2017 року, однак наступного дня скаржнику стало відомо, що вищезазначені дні ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується листком тимчасової непрацездатності та табелем обліку робочого часу.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що 14 та 15 грудня 2017 року позивач, перебуваючи на лікарняному, телефоном підтвердив необхідність виділення йому службового автомобіля.

Відповідно до бланків обліку роботи службового автомобіля «Тоyota Land Cruiser» пробіг даного службового автомобіля 14 та 15 грудня 2017 року становить 351 та 257 км відповідно, що, на думку скаржника, є підтвердженням використання службового автомобіля не за прямим призначенням, оскільки пробіг значно перевищує нормовану відстань, яку мав би проїхати автомобіль від дому до місця роботи позивача і навпаки.

Крім того, як ОСОБА_1 , так і водій автомобіля ОСОБА_4 відмовились давати будь-які пояснення по факту використання службового автомобіля позивачем.

Відповідно до інформації про фінансові витрати, пов`язані з використанням службового автомобіля «Тоyota Land Cruiser», вони становлять 4 891 грн. 25 коп.

Скаржник зазначає, що крім Порядку використання службових автотранспортних засобів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, позивачем було порушено Антикорупційну програму Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності був виданий в межах повноважень т.в.о. директора ОСОБА_7., а відсутність запиту щодо надання ППО «ІТФ» згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності не спростовує законність накладення дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни та не може слугувати безумовною підставою для визнання наказу незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Справа переглядалась судами неодноразово.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності не тільки безпідставно, але й з істотним порушенням порядку, передбаченого чинним законодавством.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що наказом ДП «Украерорух» №408/о від 19 серпня 2015 року (а.с.14 т.1) ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в цьому підприємстві на посаду головного радника директора з питань виробництва.

Наказом РСП «Київцентраеро» №230 від 2 листопада 2015 року за ним був закріплений автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» з номерним знаком НОМЕР_1 (т.1, а.с.15).

З копії листка непрацездатності серії АДІ №104951 вбачається, що 14 та 15 грудня 2017 року позивач був в стані тимчасової непрацездатності. Тому, в табель обліку використання робочого часу за грудень 2017 року були внесені відомості про його відсутність на роботі 14 та 15 грудня 2017 року (т.1, а.с.32, 32).

З копій бланків обліку роботи службового автомобіля №089520 та №089532 вбачається, що 14 та 15 грудня 2017 року ОСОБА_1 використовував автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» з номерним знаком НОМЕР_1 (т.1, а.с.151, 152).

Наказом ДП «Украерорух» №150/о від 20 лютого 2018 року позивачу була оголошена догана у зв`язку з тим, що 14 та 15 грудня 2017 року він перебував у стані тимчасової непрацездатності (на лікарняному) та використовував службовий автомобіль у власних цілях, не пов`язаних з виробничими потребами (т.1, а.с.44).

Згідно з ч.1 ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Зокрема, до трудових обов`язків працівників належать обов`язки дбайливо ставитись до майна власника та використовувати відповідно до встановлених правил автомобіль, переданий працівникові у користування; ощадливо і раціонально використовувати паливо та інші матеріальні ресурси.

За з ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення з роботи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

За ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є.

Відповідно до ч.2 ст.252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Згідно з ч.1 ст.237 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №150/о від 20 лютого 2018 року ОСОБА_1 оголошено догану у зв`язку з використанням службового автомобіля в неробочий час та під час тимчасової непрацездатності для особистих поїздок, не пов`язаних з виробничими потребами.

Як вбачається з копії листа директора авіакомпанії «Украерорух» ОСОБА_5 №28/05 від 28 травня 2018 року (а.с.63, т.1), 14 грудня 2017 року о другій половині дня ОСОБА_1 проводив виробничу нараду з керівництвом та працівниками авіакомпанії щодо опрацювання питань, пов`язаних з виконанням Плану заходів щодо вдосконалення роботи авіакомпанії «Украерорух» від 21 листопада 2017 року і з виконанням договірних зобов`язань стосовно фінансування авіакомпанії. 15 грудня 2017 року о другій половині дня позивач повторно відвідав авіакомпанію «Украерорух» та проводив роботу з підготовки проекту структури, штатного розпису та Положення про авіакомпанію.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріалах справи є копія доповідної записки в.о.заступника директора з адміністративно-господарських питань ДП «Украерорух» ОСОБА_7. №2-04-288 від 27 серпня 2018 року (а.с.190-191, т.1), з якої вбачається, що директор авіакомпанії «Украерорух» ОСОБА_5 перевищив свої повноваження при підписанні вказаного вище листа. Проте, ця обставина жодним чином не спростовує достовірність обставин, викладених в листі директора авіакомпанії «Украерорух» ОСОБА_5 №28/05 від 28 травня 2018 року. Представником відповідача ОСОБА_6 не було заявлено клопотання про допит в якості свідка водія, який 14 та 15 грудня 2017 року керував автомобілем марки «Toyota Land Cruiser» з номерним знаком НОМЕР_1 . При проведенні службового розслідування в нього також не відбирались пояснення з приводу маршруту руху службового автомобіля у вказані дні. Як вірно вважав суд, ця обставина викликає сумнів у повноті та об`єктивності проведеного службового розслідування.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає доведеним, що 14 та 15 грудня 2017 року ОСОБА_1 використовував службовий автомобіль не у власних цілях, а виключно для виконання покладених на нього посадових обов`язків. Ця обставина свідчить про те, що дисциплінарне стягнення накладено на нього безпідставно.

Відповідно до копій листів директора ППО «ІТФ» ОСОБА_8. ОСОБА_1 є членом цієї профспілкової організації. Відповідачу було відомо про вказану обставину. Проте, ДП «Украерорух» не звернулось до ППО «ІТФ» для отримання попередньої згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Отже, оголошення догани ОСОБА_1 відбулось з істотним порушенням гарантій, передбачених ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ч.2 ст.252 КЗпП України.

Таким чином, ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності не тільки безпідставно, але й з істотним порушенням порядку, передбаченого чинним законодавством. Саме з метою відновлення законності та порушеного права позивача суд вірно вважав необхідним визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Украерорух» №150/о від 20 лютого 2018 року, яким ОСОБА_1 була оголошена догана.

Щодо моральної шкоди, то у зв`язку з незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності позивач зазнав душевні переживання. У такий спосіб йому була заподіяна моральна шкода і суд вірно з врахуванням вимог розумності і справедливості вважав необхідним стягнути значно меншу суму моральної шкоди, а саме, 5000 гривень.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

За змістом статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно та сумлінно, своєчасно й точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником покладених на нього трудовим договором обов`язків без поважних причин, а також недотримання під час виробничого процесу правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпоряджаннями роботодавця тощо.

Порушення працівником трудової дисципліни є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Статтею 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Воно не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до частини другої статті 252 КЗпП України, частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» є спеціальним законом, що визначає особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що попередня згода чи незгода на притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника, який є членом профспілкової організації, з боку профспілкової організації є засобом захисту прав працівника і це право на захист не може бути обмежено.

Відповідно до положень частини дев`ятої статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з частиною дев`ятою статті 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження у справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, а саме з листа Первинної профспілкової організації «Інженерно-технічних працівників» від 28 березня 2018 року суди встановили, що профспілкова організація звернулась з вимогою, в якій просила скасувати акт розслідувань від 20 лютого 2018 року, затверджений т.в.о. директора «Украероруху» - ОСОБА_7, та наказ від 20 березня 2018 року № 150/о «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани».

Отже, наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 150/о від 20 лютого 2018 року йому оголошено догану у зв`язку з тим, що 14 та 15 грудня 2017 року він перебував на амбулаторному лікуванні та використовував службовий автомобіль у власних цілях, не пов`язаних з виробничими потребами.

Як стверджує позивач, він 14 грудня 2017 року відвідував Державне підприємство та проводив виробничі наради, а 15 грудня 2017 року на виконання доручень директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України - ОСОБА_2 проводив роботу з підготовки проекту структури, штатного розпису та Положення про авіакомпанію. Вважає, що перебування його на амбулаторному лікуванні та виконання в цей час посадових обов`язків не суперечить діючому трудовому законодавству.

Також зазначав, що наказом №17 від 17 січня 2018 року про проведення службового розслідування призначено комісію з проведення службового розслідування під головування ОСОБА_3

26 січня 2018 року йому передано проект акту службового розслідування без підписів членів комісії, який не містив інформації стосовно трьох службових записок, наданих ним на запит начальника відділу запобігання та виявлення корупції - уповноваженого з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_3.

20 лютого 2018 року складено акт про службове розслідування стосовно перевірки ознак порушення Антикорупційної програми Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. Зазначає, що він не є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, будь-яку інформацію про хід та результати службового розслідування посадові особи Державного підприємства обслуговування повітряного руху України йому не повідомляли, а інформація про підписання директором наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани йому повідомлена телефоном 15 березня 2018 року.

Також, як зазначалось вище, 23 та 27 березня 2018 року 2018 року на засіданнях Первинної профспілкової організації «Інженерно-технічних працівників» розглядалось питання про надання згоди на позбавлення ОСОБА_1 винагороди за вислугу років на підприємстві за березень 2018 року, за результатами розгляду якого прийнято рішення про відмову в погодженні і роботодавцем не було отримано згоди профспілкової організації на притягнення його до дисциплінарної відповідальності, членом якої він є.

В подальшому Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних працівників» направила вимогу про скасування оспорюваного наказу, яка відповідачем залишена без виконання.

Саме посилаючись на наведене, позивач ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №150/0 від 20 лютого 2018 року про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляду догани, а також просив стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн. моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на вищенаведене, оскільки питання щодо надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглядалось і такої згоди не було отримано, то колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани головному раднику директора з питань виробництва ОСОБА_1 та часткового задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2022 року.

Головуючий:

Судді: