Справа № 736/919/22
Номер провадження 2/736/258/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просить: визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: земельну ділянку площею 2,2508 га, кадастровий номер :03:015:0364 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,2417 га, кадастровий номер :03:031:0614 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,4796 га, кадастровий номер :03:038:0823 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області.

В судове засідання позивач не прибув, в позові просив розгляд справи провести без його участі.

Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, позовну заяву визнають повністю.

Від третьої особи в судове засідання заперечень не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

По справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Білошицька Слобода Корюківського району Чернігівської області, де на даний час і проживає, що підтверджується його паспортом НОМЕР_1 виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 09.01.2002 року.

09 серпня 2010 року його бабуся ОСОБА_2 склала заповіт на її користь, про те, що на випадок її смерті все її майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і буде належати їй на момент смерті заповідає онуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за № 32.

ІНФОРМАЦІЯ_4 його бабуся ОСОБА_2 у віці 84 років померла, про що Білошицько-Слобідською сільською радою Корюківського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис № 18 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області було передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству «Рекорд» на території Білошицько-Слобідської сільської ради земельну ділянку з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі.

За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Рекорд» Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та була включена в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай).

За життя покійна реалізувала своє право та отримала державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЧН №№ 197428, 162136, 057879 від 25.07.2003 року, до яких увійшли земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства: земельна ділянка :03:015:0364 площею 2,2508 га, рілля; земельна ділянка :03:031:0614 площею 0,2417 га, сіножаті; земельна ділянка :03:038:0823 площею 0,4796 га, пасовище.

Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина.

Відповідно до довідки Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 29.09.2020 року № 02-22/248 ОСОБА_1 брав участь у проведенні поховання ОСОБА_2 .

На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є він - онук покійної - ОСОБА_1 , так як після смерті ОСОБА_2 прийняв спадщину та вважав, що є повноправним власником земельних ділянок, але коли виявив бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину він цього зробити не зможе.

Тому позивач звернувся до нотаріальної контори де надав докази прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця, але в документах він не знайшов державних актів на право власності на земельні ділянки, що видавався на покійну. Нотаріус, оглянувши документи, проконсультувала його, що за відсутності правовстановлюючих документів відмовить мені у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Письмової відмови державний нотаріус мені не надав, проінформував, що ці обставини є загальновідомими фактами, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів. Нажаль правовстановлюючі документи були втрачені, тому для вирішення даного спірного питання він змушений звернутися до суду.

Для підтвердження дійсності отримання покійною документів на земельні ділянки я звернулася з заявою до Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де мені надали відповідну інформацію (від 20.06.2022 року №№ 31-25-0.381-383/23-22, 31-25-0.381-384/23-22, 31-25-0.381-385/23- 22).

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, а так як позивачем при подачі позову до суду було сплачено 50% судового збору, тому сплачений позивачем судовий збір слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 325, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст. 142, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- земельну ділянку площею 2,2508 га, кадастровий номер :03:015:0364 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області;

- земельну ділянку площею 0,2417 га, кадастровий номер :03:031:0614 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області;

- земельну ділянку площею 0,4796 га, кадастровий номер :03:038:0823 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду залишити за ним.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М.І.Чурупченко