Ухвала

11 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 152/484/21

провадження № 61-2959ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року, додаткове рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 03 листопада 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Шаргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» Шаргородської міської ради Вінницької області, третя особа - Головний лікар Комунального некомерційного підприємства «Шаргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» Шаргородської міської ради Вінницької області Кормош Віктор Іванович, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Шаргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» Шаргородської міської ради Вінницької області (далі - КНП «Шаргородський центр первинної медико-санітарної допомоги») від 01 березня 2021 року № 41-к про звільнення; поновити її на посаді юрисконсульта з 01 березня 2021 року; стягнути з КНП «Шаргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» середній заробіток за час вимушеного прогулу, який на момент подання позову становить 11 666, 55 грн; стягнути з КНП «Шаргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 03 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року залишено без змін рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року та додаткове рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 03 листопада 2021 року.

06 березня 2022 року засобами електронного зв`язку із застосуванням кваліфікованого електронного підпису до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року, додаткове рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 03 листопада 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року, у якій заявник просила скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

І. Касаційна скарга містить заяву про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду заявник отримала засобами поштового зв`язку 02 лютого 2022 року, що підтверджується супровідним листом Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року, копією конверта зі трек-номером Акціонерного товариства «Укрпошта», доданих до касаційної скарги.

ОСОБА_1 отримала копію постанови Вінницького апеляційного суду 02 лютого 2022 року, а отже касаційна скарга на зазначене судове рішення мала бути подана 04 березня 2022 року, тоді як касаційну скаргу заявник подала 06 березня 2022 року, тобто з пропуском процесуального строку.

За змістом частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, а пропущений ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження є незначним, Верховний Суд вважає наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними, а тому клопотання про поновлення цього процесуального строку підлягає задоволенню.

ІІ. До касаційної скарги долучено клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, обґрунтоване тим, що вона не працює, у центрі зайнятості не зареєстрована як безробітна, жодних видів державної допомоги не отримує.

На підтвердження зазначених обставини заявником додано довідку Виконавчого комітету Шаргородської міської ради, довідку Вінницького обласного центру зайнятості та довідку Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, § 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, § 111).

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною третьою статті 136 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до змісту оскаржуваних рішень ОСОБА_1 у квітні 2021 року звернулася до суду із такими вимогами:

- скасування наказу про звільнення;

- поновлення на роботі;

- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги щодо вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі в силу Закону.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулуВерховний Суд врахував висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21), у якій суд касаційної інстанції сформував висновок, про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати.

Отже, за подання касаційної скарги підлягав сплаті судовий збір лише щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн, однак ураховуючи відомості про майновий стан заявника, Верховний Суд встановив наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За правилом пункту 16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення), процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом

За правилом частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Наведе правило також визначено пунктом 29 згаданого Положення.

Заявник не надала доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, що якщо позивач (тут - заявник) не усуне недоліки позовної заяви (касаційної скарги) у строк, встановлений судом, заява (скарга) вважається неподаною і повертається позивачеві (заявникові) (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року, додаткове рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 03 листопада 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик