Справа № 308/17/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання Бокотей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ужгород в порядку загального позовного провадження заяву позивача про ухвалення додаткового рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Оноківської ОТГ, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Балаж Марини Василівни, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Форкош Мирослави Михайлівни про визнання протиправним та скасування рішень, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння

в с т а н о в и в:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. Заява обґрунтована тим, що рішенням суду від 07.06.2022 не вирішено питання компенсації судових витрат позивача, які складають 12736,40 грн., з них: 2799,20 грн. - судовий збір; 835 грн. поштові витрати, 9100 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення суду за його відсутності.

До суду від адвоката Марини В.Г. надійшли заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, у яких він просить суд відмовити позивачу в ухваленні додаткового рішення, зважаючи на необґрунтованість поданої нею заяви.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, які мають юридичне значення для розгляду справи розгляду та вирішення по суті поданої представником позивача заяви, суд встановив наступне.

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Оноківської сільської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішень, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння

Рішенням суду від 07.06.2022 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Стосовно судових витрат суд зазначив про те, що «відповідно до статті 141 ЦПК України з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог судові витрати у вигляді судового збору покладаються на позивача. Вирішення розподілу решти судових витрат, що пов`язані з розглядом справи, буде здійснено у відповідності до частини 1 статті 270 ЦПК України».

Вважаючи, що суд, ухвалюючи рішення по суті, залишив поза увагою питання розподілу судових витрат, представник звернулася до суду із заявою про вирішення питання розподілу судових витрат.

Надаючи правову оцінку заяві представника позивача, суд виходив з наступного.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Резюмуючи дослідження наявності підстав для ухвалення додаткового рішення, суд зауважує про те, що за правилами статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення і може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.

Такі правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 18 квітня 2019 року в справі № 464/944/17, від 26 жовтня 2020 року у справі № 755/16935/15-ц.

У свою чергу, частиною 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відтак перелік випадків, за наявності яких суд ухвалює додаткове рішення є вичерпним.

Таким чином, аналіз цитованого правового регулювання дозволяє суду стверджувати про те, що вирішення питання розподілу судових витрат, як правило, має здійснюватися до закінчення судового розгляду з одночасним ухвалення рішення суду.

Між тим, стаття 246 ЦПК України передбачає виняток із згаданого правила, що обумовлений неможливістю подання доказів на підтвердження понесених учасником справи судових витрат і, як наслідок, неможливістю з`ясування судом суми відповідних витрат, які підлягають розподілу.

При цьому відшкодування судових витрат, у тому числі й на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Більше того, перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Суд звертає увагу на те, що заяву про ухвалення рішення про розподіл судових витрат після ухвалення рішення суду ні позивачем, ні її представником не подавалася.

Також суду зазначає про те, що у позовній заяві представник позивача зазначила про те, що судові витрати по справі складаються зі сплаченого судового збору та очікуваних витрат на здійснення землевпорядної експертизи в розмірі 20000 грн.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (частина 5 статті 270 ЦПК України), тобто за наслідками розгляду заяви учасника справи суд або ухвалює додаткове рішення, або постановляє ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення.

Із урахування викладеного суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача.

Окрім цього, суд вважає за необхідне вказати на те, що доводи позивача про не вирішення судом питання про розподіл судових витрат у частині судового збору не відповідає фактичним обставинам справи, зважаючи на те, що у рішенні суду від 07.06.2022 зазначено: «відповідно до статті 141 ЦПК України з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог судові витрати у вигляді судового збору покладаються на позивача».

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 131, 141, 246 , 248-250, 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суду відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.Й. Данко