Справа № 673/1563/21
Провадження № 2/673/183/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.,

з участю: секретаря судового засідання Демчишиній Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі по тексту ТОВ «Фінфорс») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.02.2021 року «203543-М» в розмірі 10 360,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.02.2021 року між ТОВ «Еквіфін Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір «203543-М», за яким розмір кредиту складає 4000,00 грн. з процентною ставкою в розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Строк кредиту становить з 22.02.2021 року по 23.03.2021 року. ТОВ «Еквіфін Україна» зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором. За п`ятьма додатковими угодами позивач та відповідач продовжували строк користування кредитом, змінювали розмір процентної ставки та графік платежів.

За останньою додатковою угодою № 5 від 8 травня 2021 року строк користування кредитом становив 8 календарних днів з 31 травня 2021 року по 07 червня 2021 рік, однак ОСОБА_1 зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору відповідач не уклала, у зв`язку з чим було автоматично пролонговано кредитний договір на 20 календарних днів до 27 червня 2021 року включно та підвищена процентна ставка до 4,15 %.

Станом на 27 червня 2021 року ОСОБА_1 частково виконала грошові зобов`язання та сплатила 534,80 грн. в погашення тіла кредиту та сплатила 3 145, 20 грн. в погашення нарахованих процентів, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 3 465,20 грн. тіло кредиту та 6 895,10 грн. нараховані проценти.

14 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еквіфін Україна» та позивачем був укладений договір факторингу № , за умовами якого ТОВ «Еквіфін Україна» передало, а позивач отримав в розпорядження право грошової вимоги основного зобов`язання, відсотків, комісії, неустойки, штрафів, пені та інші платежі. Позивачем було направлено ОСОБА_1 на електронну адресу повідомлення про відступлення ТОВ «Фінфорс» права грошової вимоги, втім, всупереч договірним зобов`язанням, відповідач неналежно виконував умови договору. Станом на 29 листопада 2021 року ОСОБА_1 має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 360,30 грн, з яких: 3 465,20 грн. тіло кредиту та 6 895,10 грн. нараховані проценти-пеня.

Представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» зазначену вище заборгованість та судові витрати по справі.

Представник ТОВ «Фінфорс» в судове засідання не з`явився, до позовної заяви надав клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, натомість про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між ТОВ «Еквіфін Україна» та ОСОБА_1 було укладення кредитний договір «203543-М» від 22.02.2021 року, що підтверджується електронним підписом відповідача «f97209», який містить серед іншого умови графіку платежів, порядок нарахування процентів, повернення кредиту. Крім цього згідно паспорту кредиту, наданої та підписаною шляхом накладання електронного цифрового підпису «f90972» 22.02.2021 року ОСОБА_1 позивачем надано інформацію щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та стосовно процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

Згідно довідки з рахунку ТОВ «Еквіфін Україна» проведено фінансову операцію за якою ОСОБА_1 , як одержувач, отримала кошти в сумі 4 000 грн.

Додаткові угоди № 1 від 18.03.2021 року, № 2 від 14.04.2021 року, № 3 від 14.04.2021 року, № 4 від 07.05.2021 року, №5 від 08.05.2021 року до кредитного договору «203543-М» від 22.02.2021 року, які підписані відповідачем шляхом накладання електронних

цифрових підписів «f97209», на додаткові угоди №№ 1, 2, 3, та «fp559824», на додаткові угоди №№ 4,5, свідчать про автопролонгацію зазначеного договору.

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Підписавши даний договір, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «СС ЛОУН». Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що сторони в даних правовідносинах керуються Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі і щодо підписання документів електронним підписом.

При реєстрації на сайті ТОВ «Еквіфін Україна» для відповідача був згенерований цифровий підпис. Надалі у правовідносинах сторони підписували всі документи, в тому числі і кредитний договір, виключно цифровим підписом, тому саме підписання документів цифровим підписом і є в даному випадку волевиявленням відповідача на отримання кредиту.

Правила надання споживчих кредитів є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Із запропонованими умовами відповідач ознайомилася та погодилася з ними.

За таких обставин суд вважає, що кредитний договір «203543-М» був укладений та підписаний в електронній формі і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

14 липня 2021 року між ТОВ «Еквіфін Україна» та позивачем був укладений договір факторингу № , за умовами якого ТОВ «Еквіфін Україна» передало, а позивач отримав в розпорядження право грошової вимоги основного зобов`язання, відсотків, комісії, неустойки, штрафів, пені та інші платежі.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно витягу з Реєстру прав грошових вимог до договору факторингу № від 14 липня 2021 року клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 , розмір фінансового активу складає 10 360,30 грн.

З довідки ТОВ «Фінфорс» № 29/11-Е від 29 листопада 2021 року вбачається, що станом на 29 листопада 2021 року ОСОБА_2 має перед позивачем заборгованість за кредитним договором «203543-М» від 22.02.2021 року в розмірі 10 360,30 грн, з яких: 3 465,20 грн. тіло кредиту та 6 895,10 грн. проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, згідно договору про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року ТОВ «Фінсфорс» уклало з адвокатським бюро «Олександра Шкребтієнка» договір про надання професійної правової (правничої) допомоги. За переліком послуг, які були надані позивачу, вбачаються витрати в сумі 5 500 грн. в якості гонорару (винагороди) виконавця, що підлягають стягненню з відповідача.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 526, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 133, 141, 263-265, 274, 281, 282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», суму боргу за кредитним договором «203543-М» від 22.02.2021 року в розмірі 10 360,30 грн., з яких: 3 465,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 6 895,10 грн. - нараховані проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» судові витрати в розмірі 7 770 грн., з яких: 5 500 грн. витрати на професійну правничу допомогу та 2 270 грн. витрати по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо рішення було складено без участі особи, яка його оскаржує, вона має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення їй повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи, які при проголошенні рішення суду суддя не оголошує:

позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», ідентифікаційний код: 41717584,

адреса: вул. Іоана Павла ІІ, 4/6, корпус «В», кабінет 508-2,

м. Київ, індекс 01042;

відповідач - ОСОБА_1 ,

адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: О. С. Дворнін