Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5141/22
Провадження № 2/553/2422/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕ М УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 рокум. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих М.С., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м.Полтави із згаданим позовом до відповідача про поділ майна подружжя, в якому прохає визнати за нею право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину вказаного майна.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю що позов підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

У відповідності до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У відповідності до ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи та повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно із ст.176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається за дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відомостей про те, що спірне майно перебуває на балансі юридичної особи позивач не наводить, а отже ціна позову повинна визначатись дійсною вартістю 1/2 частини спірного майна.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 за №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам, роз`яснено, що «в ході вирішення питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. При цьому, під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання є звіт про оцінку майна.

Таким чином, ціна позову у даній справі повинна визначались дійсною (ринковою) вартістю 1/2 частини спірного майна, визначеною належним суб`єктом оціночної діяльності.

До позовної заяви позивачем не надано жодного документу на підтвердження ринкової вартості майна, щодо якого заявлено вимоги про визнання права власності. За відсутності даних щодо вартості спірного майна, неможливо встановити правильність визначення позивачем ціни позову.

В той же час ціна позову є визначним критерієм при визначенні категорії справи (чи є вона малозначною), що у свою чергу впливає на правила позовного провадження, за якими має розглядатись справа (загальне чи спрощене), питання про що суд має вирішити при відкритті провадження.

Отже, позивачу необхідно визначити вартість 1/2 частини нерухомого майна на підставі висновку спеціаліста, яка буде ціною позову і з цієї суми сплатити судовий збір, який має становити 1% від ціни позову дійсної вартості 1/2 частини нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , та не менше 992,40 грн і не більше 12405 грн.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, у відповідності до ст.185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, який починається з дня вручення йому копії цієї ухвали.

В разі якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих