Провадження № 2-др/127/78/22
28.09.2022 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі :
головуючого судді Романюк Л.Ф.,
при секретарі Курутіній О.В.,
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2022 року позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Служби автомобільних доріг у Вінницькій області (21036 м. Вінниця, вул. Єрмака, буд. 2А) про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення - задоволено.

20.09.2022 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення витрат на послугу адвоката у розмірі 21 000,00 грн.

24.12.2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 про стягнення витрат на послугу адвоката Усова Ю.В. у розмірі 20 101,00 грн.

Згідно ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.2 ст.246 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав.

Представник Служби автомобільних доріг у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся вчасно та належним чином.

Неявка сторін відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України не перешкоджає розгляду даного питання.

Дослідивши надані докази на підтвердження судових витрат, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги адвокатом Куцим Р.А. надано угоду з адвокатом на правничу допомогу від 02.11.2021 року за підписом адвоката Куцого Р.А. та Яворського С.С., акт про наданні послуги на професійну правничу допомогу адвоката по справі № 127/31314/21 від 06.09.2022 року, квитанцію від 06.09.2021 року на суму 20 101,00 грн.

Таким чином документально підтвердженими є витрати на правничу допомогу адвоката Куцого Р.А. у розмірі 20 101,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Вінницькій області (21036 м. Вінниця, вул. Єрмака, буд. 2А) на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , 20 101,00 грн. (двадцять тисяч сто одну грн. 00 коп.) витрат на правову допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 30.09.2022 року.

Суддя: