Справа № 624/275/22
№ провадження 2/624/100/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Крапівки Т.В., за участю секретаря Кольгана С.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в смт. Кегичівка, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю, а саме факт, що ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , із лютого 2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім`єю без шлюбу у місті Харкові та селі Калюжине Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання загинув ОСОБА_5 , причина смерті - вибухова травма. Позивач і ОСОБА_5 проживали в одному селі Калюжине, Кегичівського району, Харківської області, добре знали один одного з дитинства. У 2020 році позивач вступила на навчання до коледжу Національного фармацевтичного університету у місті Харків, а ОСОБА_5 у цей час проходив службу у Збройних Силах України за контрактом і його військова частина дислокувалася теж у м. Харкові. Із січня 2021 року вони почали постійно проживати однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. Проживали в орендованій квартирі АДРЕСА_1 , де і до цього проживав ОСОБА_5 . Між ними існували подружні стосунки і за час спільного проживання, позивач завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку, ОСОБА_6 . ОСОБА_5 визнавав себе батьком дитини та записаний у свідоцтві про її народження. Позивач та ОСОБА_5 мали спільний бюджет, витрати планували і здійснювали разом, купляли спільно одяг, продукти харчування та предмети домашнього вжитку. Із настанням весни 2021 року за місцем постійного проживання позивача в селі Калюжине разом посадили город і на вихідні приїздили в село та обробляли його, а восени зібрали врожай, частину якого використовували для власного споживання, а решту продали і частку коштів використали для оплати рахунків за квартиру та комунальні послуги, а також на придбання одягу, взуття і майна для спільного користування. А ще частку коштів залишили для придбання необхідних речей після народження донечки. Також спільно зробили ремонт у кімнаті будинку у м. Харкові, де проживали, відремонтували і підготували кімнату у будинку у селі Калюжине, де вони проживали, коли позивач вже була вагітна і доглядали за господарством. Там же планували тимчасово жити після народження донечки до закінчення контракту ОСОБА_3 . Після закінчення його контракту планували купити житло у м. Харкові, там жити і навчатися та працювати. Ці плани зіпсувала війна. Позивач і ОСОБА_5 планували, за взаємною згодою, зареєструвати шлюб після закінчення його контракту із ЗСУ. Їх цілком влаштовували такі стосунки, головне, що один для одного були чоловіком і дружиною. Так їх сприймали і їхні рідні, близькі та знайомі, які їх оточували та із якими спілкувалися. Вказані факти свідчать, що між позивачем і ОСОБА_5 склались усталені відносини, які притаманні подружжю. В даний час виникла необхідність встановити юридичний факт про те, що позивач і ОСОБА_5 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що дасть можливість звернутися позивачу, як члену сім`ї, до Управління соціального захисту населення Красноградського району Харківської області та іншого відповідного органу щодо отримання передбачених законодавством компенсаційних виплат та пільг, у зв`язку з загибеллю ОСОБА_5 .

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 09.06.2021 у цій справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні за участю сторін.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 29.06.2022 у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Жигилій П.В. у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини підтвердили, позов просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , який є батьком померлого ОСОБА_5 , у судовому засіданні підтвердив факт проживання його сина з позивачем ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідач ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою померлого ОСОБА_5 , у судовому засіданні пояснила, що була дуже близька зі своїм братом, він всім з нею ділився, дійсно мав намір після закінчення військової служби одружитися з ОСОБА_1 . Підтвердила факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 однією сім`єю, як чоловіка та дружини.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про розгляд справи у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, відзив до суду від неї не надходив.

Від Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечують за наявності відповідних доказів.

Свідок ОСОБА_7 , у судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею померлого ОСОБА_5 , їй відомо, що її онук дійсно проживав як з дружиною з ОСОБА_1 , мають спільну дитину.

Свідок ОСОБА_8 , у судовому засіданні пояснила, що вона є тіткою померлого ОСОБА_5 , їй добре відомо, що її племінник ОСОБА_5 дійсно проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 як чоловік та дружина.

Свідок ОСОБА_9 , у судовому засіданні, пояснила, що вона була сусідкою померлого ОСОБА_5 , добре його знала, він проходив військову службу разом з її сином, відносилась до ОСОБА_5 як до рідного. Їй відомо, що ОСОБА_5 проживав разом з ОСОБА_1 однією сім`єю, мали намір, після закінчення ОСОБА_5 військової служби, одружитись.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивача ОСОБА_1 . Знає, що її дочка проживала разом з ОСОБА_5 однією сім`єю, мали спільний побут, бюджет, в них народилась спільна дитина, яку ОСОБА_5 визнав. Проживали разом в м. Харків. Потім проживали разом з нею, в її будинку.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторін, свідків, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Верховний Суд у постанові від 14 березня 2019 року у справі № 320/4964/17 (провадження № 61-42073ск18) зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Згідно ч.1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців а членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, що передбачено ст. 16-1 даного Закону. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ч.2 ст. 16-1 Закону).

У пункті 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 08 грудня 2021 року в справі № 531/295/19 (61-3071св21).

У постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 587/302/16 (провадження № 61-18522св18) Верховний Суд вказав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14.03.2022 Кегичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Причиною смерті ОСОБА_5 є вибухова травма, що підтверджується довідкою про причину смерті від 09.03.2020. Згідно сповіщення №3 командира військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 , будучи вірним військовій присязі та Батьківщині, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок обстрілу автомобільної колони, яка поверталась після виконання бойового завдання.

У позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась спільна дитина ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Кегичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Родинні зв`язки між померлим ОСОБА_5 та відповідачами у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як між сином та батьками, та з ОСОБА_4 , як між братом та сестрою підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 , про шлюб серії НОМЕР_6 .

Встановлення факту проживання позивачем однією сім`єю з померлим ОСОБА_5 як чоловіка та жінки без шлюбу має для позивача важливе юридичне значення, а саме необхідне для отримання одноразової грошової допомога у разі загибелі військовослужбовця.

Оскільки іншим шляхом встановити даний факт неможливо, він підлягає встановленню в судовому порядку.

Враховуючи наявність обставин, характерних для сімейних правовідносин, якими вважаються проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спірного користування, народження дитини, суд, на підставі належним чином оцінених доказівта законодавства, дійшов висновку про те, що позивачем надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту перебування позивача з ОСОБА_5 у фактично шлюбних відносинах, які проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з лютого 2021 року по 26 лютого 2022 року.

Про розподіл судових витрат позивачем не заявлено.

Керуючись ст.ст. 76, 265, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із лютого 2021 року до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Калюжине, Кегичівського району, Харківської області, громадянка України, паспорт № НОМЕР_7 , орган, що видав 6341, дата видачі 19.04.2019, ІПН НОМЕР_8 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_11 , ордер серії ХВ № 67048, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №918 виданий 05.05.2000, місце знаходження за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с. Високий, Харківського району, Харківської області, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_9 виданий Кегичівським РВ УМВС України в Харківській області 05.12.1997, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с. Калюжино, Кегичівського району, Харківської області, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_10 виданий Кегичівським РВ УМВС України в Харківській області 05.12.1997, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка с. Калюжине, Кегичівського району, Харківської області, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, місцезнаходження за адресою: вул. Бєльовська, буд. 84, м. Красноград, Харківської області, 63304, .

Суддя Т.В. Крапівка