У Х В А Л А

(Про залишення заяви без руху)

Справа №348/1870/22

20 жовтня 2022 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Солодовніков Р.С., дослідивши матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя ,

в с т а н о в и в:

До Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 18.10.2022 звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить зійснити поділ спільного майна подружжя .

При вирішенні питання про відкриття провадження в цивільній справі встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

В порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК позивачем в позовній заяві не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме підстави і обставини набуття права власності на майно, зокрема на земельну ділянку.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК позивачем в позовній заяві не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна.

В позовній заяві позивачем зазначено позовну вимогу про визнання за нею у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 2/3 (дві третіх) частини земельної ділянки загальною площею 0,0941 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:001:0184, та на 2/3 (дві третіх) частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Позивач вказав ціну позову у розмірі 100000,00 грн. та сплатив судовий збір у сумі 1000,00 грн.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року, вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Окрім того, вартість майна визначається відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

За статтею 3 зазначеного Закону незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вартість спірного майна позивачем визначена нею самою на власний розсуд, з чим вважає і погодиться відповідач, при цьому позивачем не враховано, що житловий будинок зареєстрований в 2018 році, має загальну площу 150,5 кв.м., а також вартість земельної ділянки.

При цьому позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження визначеної вартості нерухомого майна.

Перевірити ціну вищевказаного майна, визначити його власника, фактичне місце знаходження та визначити загальну ціну позову шляхом арифметичних дій, у суда немає можливості.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При відсутності достовірних даних, про ціну даного майна, станом на час розгляду справи, позивачем щонайменше необхідно надати докази щодо ціни на майно.

Отже, позивачем для визначення правильної ціни позову необхідно надати докази на підтвердження вартості спірного майна на момент звернення з позовом до суду, на підставі яких можливо буде визначити ціну позову та правильно розрахувати суму судового збору, що підлягає сплаті.

Оскільки ціна позову підлягає уточненню, суд при вирішенні справи по суті, в силу ст. 141 ЦПК України та вимог Закону України «Про судовий збір» повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі, тому позивачу слід визначитись із ціною позову в частині ціни на майно, та доплатити судовий збір у разі необхідності.

Не зазначаючи вказаних вище обставин та доказів, які є обов`язковими при розгляді справ даної категорії, позивач порушує право відповідача на захист, оскільки незрозумілість, нечіткість обставин, якими обгрунтовуються заявлені вимоги до нього, позбавляє його можливості оформлення відзиву відповідно до вимог ЦПК України.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене позовну заяву необхідно залишено без руху із встановленням позивачу строку необхідного для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,176,177, 185, 258-260 ЦПК України, суддя-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Запропонувати позивачу в строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху привести заяву у відповідність з вимогами статей 175,177 ЦПК України шляхом подання позову і надання суду документів на підтвердження вартості спірного майна.

Роз`яснити, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає зазначені вище вимоги, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Солодовніков Р.С.