Провадження № 6/127/340/22
УХВАЛА

29 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т. П., розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №127/10014/16-ц,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява АТ КБ «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №127/10014/16-ц.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що дана заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому є підстави для її повернення без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України, який набув чинності у новій редакції 15.12.2017, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» нової редакції цього Кодексу передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені у статті 183 ЦПК України, до якої внесено зміни, зокрема, частину другу вказаної статті доповнено абзацом другим (відповідні зміни набрали чинності 08 лютого 2020 року, тобто до подання вказаної заяви).

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.183 ЦПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Слід врахувати, що справи за заявами про видачу дубліката виконавчого листа розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими ст. 443 та п.п.17.4 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вказана норма статті ЦПК України є спеціальною нормою, яка ставить вимоги до відповідних заяв, скарг, носить імперативний характер та не містить будь-яких виключень, в тому числі право суду на залишення скарги без руху.

При цьому, слід звернути увагу, що законодавець, приймаючи Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ, зазначав, що вказані зміни, у т.ч. до ЦПК України, нададуть можливість поліпшити доступ до правосуддя громадян України, можливість забезпечення їх права на своєчасне (враховуючи строки розгляду) та справедливе судове рішення, сприяння дотримання принципу верховенства права, у т.ч. і принципу правової визначеності (пояснювальна записка до вказаного законопроекту).

До того ж, практика Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Натомість, як убачається з поданих матеріалів заяви, у порушення ч. 2 ст. 183 ЦПК України, заявником не надано доказів надіслання (надання) іншим учасникам цієї заяви.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заяву про видачу дубліката виконавчого листа слід повернути заявнику без розгляду та вважає за можливе роз`яснити, що її повернення з підстав, передбачених ч.4 ст. 183 ЦПК України, не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що зумовили її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2, 4 ст. 183, 258-261, 353, 354, 447 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №127/10014/16-ц повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: