Справа № 204/2015/22
Провадження № 2-з/204/117/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович про визнання заповіту недійсним. На теперішній час триває вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Крім того, 05 квітня 2022 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років померла бабуся позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті бабусі залишилось спадкове майно, до складу якого входить квартира АДРЕСА_2 . 17 лютого 2022 року протягом 6 місяців після смерті бабусі, він як спадкоємець п`ятої черги за законом, звернувся з заявою до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інших спадкоємців передбачених законом після смерті бабусі немає. Від нотаріуса зазначеної нотаріальної контори позивачу стало відомо про наявність заповіту, який залишила його бабуся і який посвідчено 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С. за реєстровим № 1064. На підставі заповіту 09 листопада 2021 року заведена спадкова справа № 675/2021. Від приватного нотаріуса Царейкіна М.С. йому стало відомо, що заповіт бабуся склала на ім`я ОСОБА_2 . На його прохання показати заповіт, приватний та державний нотаріуси відмовилися це зробити, посилаючись на законодавство. Заповіт посвідчений бабусею ОСОБА_3 на ім`я відповідача ОСОБА_2 може бути підробленим тому, що посвідчення заповіту приватним нотаріусом відбулось 11 жовтня 2021 року, тобто за 8 днів до смерті бабусі, при її 88-річному віці, та при спілкуванні з бабусею про заповіт вона мови не вела, не розповідала, що знайома і підтримує будь-які стосунки з відповідачем ОСОБА_2 , не є родичкою ОСОБА_2 і у неї не було причини заповідати все своє майно сторонній особі. Отже, на думку позивача, заповіт не відповідав внутрішній волі ОСОБА_3 . У випадку задоволення його позову позивачу за законом належить спадщина, до складу якої входить двокімнатна квартира АДРЕСА_2 . Невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення його позову, тому що відповідач може реалізувати спірну квартиру третім особам після отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі за заповітом і право позивача на спадщину реалізовано не буде. У зв`язку з викладеним просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: заборони Третій дніпровській державній нотаріальній конторі видачі ОСОБА_2 по спадковій справі № 675/2021 свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 ; накладення арешту на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року по справі № 204/4275/17, зокрема, за ОСОБА_3 було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

19 жовтня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла у віці 88 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 26 січня 2022 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 2147.

17 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З вищевказаної заяви також вбачається про наявність заповіту від імені ОСОБА_3 , посвідченого 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1064.

ОСОБА_1 вважає, що даний заповіт не відповідав внутрішній волі ОСОБА_3 , у зв`язку з чим 05 квітня 2022 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання цього заповіту недійсним.

Згідно роз`яснень наведених у п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, а також відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Суд зазначає, що видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за оспорюваним заповітом ОСОБА_3 та державна реєстрація прав, пов`язаних переходом права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , яка на момент смерті ОСОБА_3 належала їй на праві власності, дійсно можуть у подальшому вплинути на можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Дослідивши матеріали справи та зазначені позивачем обставини, суд вважає, що на теперішній час невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реального ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, а отже необхідним є вжиття заходів забезпечення позову у накладення арешту на нерухоме майно.

Вирішуючи вимоги заяви про забезпечення позову в частині заборони третій дніпровській державній нотаріальній конторі видачу ОСОБА_2 по спадковій справі № 675/2021 свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що заповіт ОСОБА_3 дійсно складений на користь ОСОБА_2 . Крім того слід враховувати, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, виключає можливість видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а тому застосування такого заходу забезпечення позову в даному випадку є недоцільним.

Враховуючи наведене вважаю, що належними, необхідними та співмірним способом забезпечення позову з урахуванням змісту позовних вимог буде накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Таким чином, заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович про визнання заповіту недійсним задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Копію ухвали негайно направити для виконання до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори (місцезнаходження: 49006, м. Дніпро, вул. Робоча, 22-А), а також до Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки з дня її постановлення.

Суддя Д.Л. Черкез