Справа № 577/2619/21
Провадження № 2/577/23/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Потій Н.В.

за участі секретаря Подейко Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування витрат на лікування потерпілої,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін

10 червня 2021 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом. Відмовившись від позовних вимог в частині витрат на поховання, остаточно позивач просить стягнути з ОСОБА_5 лише витрати за лікування потерпілої від ДТП ОСОБА_6 . У позові зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її родичкою і 25 вересня 2010 року уклала на її користь заповіт. Позивач постійно підтримувала родинні відносини з померлою, надавала їй матеріальну та фізичну допомогу. 25 липня 2018 року сталася дорожньо-транспортна подія з вини водія ОСОБА_5 , внаслідок якої він допустив наїзд на нерухомого пішохода ОСОБА_6 , яка отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. 25 липня 2018 року ОСОБА_6 була доставлена до КП Конотопської міської ради «Конотопська міська лікарня», де була прооперована у зв`язку з отриманою травмою, і перебувала в цій лікарні по 14 серпня 2018 року. За вказаний період всі витрати на придбання ліків були здійснені за рахунок позивача. З 14 серпня 2018 року ОСОБА_6 знаходилася на лікування в опіковому відділенні Сумської обласної клінічної лікарні, де їй зробили чотири операції, витрати на які понесла позивач. До 26 вересня 2018 року всі витрати на придбання медикаментів, лікування, перев`язочний матеріал були виключно за рахунок позивача. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла. Вартість придбаних ліків, медпрепаратів на проведення операцій становить 27429 грн. Враховуючи, що винна особа відмовилася сплатити їй понесені витрати за лікування потерпілої, змушена звернутися до суду.

Від Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» надійшов відзив на позов з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що позивач не зверталася безпосередньо до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування і в тексті цивільного позову не заявлено ніяких вимог до страхової компанії. (а.с. 189-191).

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» у відзиві на позов просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. На момент ДТП (25.07.22018) за участі інкасатора-водія ОСОБА_5 , який перебував у трудових відносинах з банком та керував автомобілем, відповідальність водія була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з полісом № АК/9830749 від 13.11.2017 ліміт страхової суми 200000 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, а тому вважає що належним відповідачем є ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Зауважує, що позивачем не надано доказів того, що вона є спадкоємцем на страхові виплати, які належали ОСОБА_6 . Згідно ухвали суду від 18.12.2018 ОСОБА_5 повністю відшкодував шкоду заподіяну потерпілій. Надані позивачем докази не містять переліку медичних препаратів якими було проведено лікування потерпілої. Наголошує, що на підтвердження витрат на придбання ліків позивачем не надано платіжних документів (а.с. 169-172).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала і прохала суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку 27429 грн витрат на лікування рідної сестри ОСОБА_6 , які складаються з придбання ліків, перев`язочних матеріалів. Пояснила, що після ДТП, яка сталася з вини водія АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_5 , її рідна сестра ОСОБА_6 втратила змогу самостійно пересуватися, оскільки їй було проведено п`ять операцій по пересадці шкіри на нозі, що ускладнилося наявністю цукрового діабету. Позивач докладала максимальних фінансових зусиль для лікування сестри, яка мала похилий вік - 79 років. Всі медичні препарати придбавала виключно позивач, бо ОСОБА_6 інших родичів не мала і в силу віку та здоров`я (обширні скальповані рани, відсутність змоги вільно пересуватися), не могла самостійно придбавати ліки. Придбаних медичних препаратів ОСОБА_5 було недостатньо для повноцінного лікування сестри. Вона ОСОБА_4 самостійно понесла витрати на лікування ОСОБА_6 як під час перебування останньої в Конотопській ЦРЛ, так і в опіковому відділенні Сумської обласної клінічної лікарні. На час закриття судом кримінального провадження 20 грудня 2018 року, її сестри не було в живих. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона як спадкоємець померлої, не була обізнана із судовим розглядом кримінального провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позові та прохала суд стягнути з усіх відповідачів у солідарному порядку на користь позивача ОСОБА_4 27429 грн витрат на лікування.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача АТ «Райффайзен Банк» адвокат Кунинець Н.Й. прохала суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Вважала, що відшкодовувати витрати на лікування має страхова компанія.

Відповідач ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Кондратенко М.І. прохав відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що посилання позивача на ст. 1191 ЦК України є необґрунтованим, оскільки правовідносини з регресу між сторонами не виникли. Позивачем не надано доказів щодо придбання нею медичних препаратів. Вважав, що чеки з аптек не є доказом придбання ліків. Звернув увагу, що сам по собі надрукований список ліків на прізвище ОСОБА_6 не є належним доказом їх призначення саме потерпілий ОСОБА_6 . Належним доказом мав би бути рецепт лікаря. Інший список ліків засвідчений печаткою аптеки, що викликає об`єктивний сумнів в його допустимості як доказу. Частина чеків з аптеки неналежної якості, оскільки з них неможливо з`ясувати як дати придбання, так і назв медичних препаратів. На його думку, всі витрати на лікування потерпілої ОСОБА_6 були відшкодовані ОСОБА_5 , що і стало підставою для закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 04 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 27 серпня 2021 року на 11:00 год. (а.с. 35).

27 серпня 2021 року, за клопотання позивача призначена судово-медична експертиза, провадження по справі зупинено (а.с. 41).

09 листопада 2021 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду, з метою розгляду клопотання експерта, провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання на 23 листопада 2021 року на 08:00 год. (а.с. 45-46).

23 листопада 2021 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду задоволено клопотання експерта про витребування документів, провадження у справі зупинено (а.с. 50).

06 червня 2022 року, у зв`язку із надходженням висновку експерта, провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання на 21 липня 2022 року на 09:00 год. (а.с. 142).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 21 липня 2022 року прийнято відмову представника позивача ОСОБА_4 від позовної вимоги в частині стягнення витрат по перевезенню тіла померлої, похованню, поминального обіду, встановлення пам`ятника всього на суму 22105 грн. В цій частині провадження у справі закрито. За клопотанням позивача оголошено перерву до 05 серпня 2022 року до 09:00 год. для вирішення питання щодо залучення співвідповідачів (а.с.151)

05 серпня 2022 року, залучено до участі у справі в якості співвідповідачів АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна». Підготовче судове засідання відкладено на 05 вересня 2022 року на 13:00 год. (а.с. 157-159).

05 вересня 2022 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду 21 вересня 2022 року об 11:00 год.

21 вересня 2022 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача АТ «Райффайзен Банк» до 11:00 год 11 жовтня 2022 року.

11 жовтня 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із повітряною тривогою, судове засідання призначено о 14:30 год 18 жовтня 2022 року.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_8 (а.с. 218). ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і її матір`ю є ОСОБА_8 , батьком ОСОБА_9 (а.с. 218). Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_6 є рідними сестрами.

25 вересня 2005 року ОСОБА_6 уклала заповіт на користь ОСОБА_4 (а.с. 5).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , за завою ОСОБА_4 приватним нотаріусом Горячевою Н.В. заведено спадкову справу № 13/2019 та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру по АДРЕСА_1 (а.с.5-7).

З ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2018 року вбачається, що 25 липня 2018 року близько 16 год. 50 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Wolksvagen Crafter» д.н. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, виїжджав з прилеглої території магазину «АТБ - продукти 369», що розташований за адресою: м. Конотоп пр. Миру, 79. ОСОБА_5 в порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, перед початком руху заднім ходом не переконався, що позаду руху автомобіля немає пішоходів чи інших перешкод, а за необхідності не скористався допомогою інших осіб, внаслідок чого, виїжджаючи на пр. Миру допустив наїзд на нерухомого пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 358 від 18.09.2018 року у ОСОБА_6 на час госпіталізації у відділення мали місце циркулярна скальпована рана правої гомілки від щиколоток до колінного суглобу. На стаціонарному лікуванні в КЗ « Конотопська міська лікарня» знаходилася з 25.07.2018 року по 14.08.2018 року з діагнозом: скальпована обширна рана правої гомілки в/з-н/з циркулярна, зовнішньо-бокової поверхні правого стегна та передньої поверхні правої стопи. За ступенем тяжкості рани в комплексі не є небезпечними для життя, але потягнули за собою тривалий розлад здоров`я, тому згідно Правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи № 19/119/9-1/344е від 04.10.2018 року ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Wolksvagen Crafter» д.н. НОМЕР_1 допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, і введених в дію з 01.01.2002 року, а саме: п. 10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Допущене ОСОБА_5 порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали. ОСОБА_5 було звільнено від кримінальної за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, кримінальне провадження відносно нього закрито (а.с. 11). У матеріалах кримінального провадження наявні надані ОСОБА_5 чеки з аптек від 26.07.2018 року на суму 1912,01 грн., від 06.08.2018 на суму 1283,00 грн., від 30.07.2018 на суму 161,91 грн, від 29.08.2018 року на суму 3145,00 грн., від 04.09.2018 року на суму 417,71 грн., від 04.09.2018 року на суму 1993,05 грн., від 30.07.2018 року на суму 2246,53 грн. (а.с. 28-31 матеріалів кримінального провадження № 577/4585/18).

На час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 працював інкасатором-водієм відділу інкасацій коштів та перевезення валютних цінностей АТ «Райффайзен Банк Аваль» і керував автомобілем Volkswagen Crafter, державний номер НОМЕР_2 , який належить банку. Вказана обставина визнається представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» у відзиві на позов (а.с. 169 на звороті).

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9830749 від 13.11.2017 року, забезпечений транспортний засіб «Wolksvagen Crafter» д.н. НОМЕР_1 . Строк дії полісу з 20.11.2017 року до 19.11.2018 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю двісті тисяч, за шкоду заподіяну майну сто тисяч (а.с. 174)

З виписки-направлення КНП КМР «Конотопської центральної районної лікарні ім. Акдеміка М. Давидова» вбачається, що ОСОБА_6 , вік 79 років, мешканка АДРЕСА_1 у період з 25 липня по 30 липня 2018 року знаходилася в палаті інтенсивної терапії при хірургічному відділенні, з 31 липня по 14 серпня 2018 року - в загальній палаті з діагнозом «Скальпована обширна рана в/3 - н/3 правої гомілки зовнішньо-бокової поверхні правого стегна, передньої поверхні правої стопи, некроз шкірного лоскута обширний правої гомілки та стегна, цукровий діабет І типу, середнього ступеня тяжкості. (а.с. 9).

Згідно із довідкою КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня» від 27.09.2018 року ОСОБА_6 , вік 79 років, з 14 серпня по 26 вересня 2018 року перебувала на лікуванні в опіковому відділенні лікарні з діагнозом «Посттравматична рани правої гомілки, стегна. Некроз шкіри та підшкірної клітковини правої гомілки і стегна (а.с. 13).

З описової частини висновку експерта (експертизи за матеріалами справи) № 65/2021 вбачається, що за даними медичної карти стаціонарного хворого № 14481 КНП СОР «СОКЛ» ОСОБА_6 за направленням Конотопської ЦРЛ планово госпіталізована. Запис у лікаря приймального відділення Сумської обласної клінічної лікарні 14.08.2018 року: скарги на наявність некротичних ран на правій нижній кінцівці, загальну слабкість. Зі слів хворої, травма отримана в ДТП. Супутній діагноз: цукровий діабет. (а.с. 132).

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Суми у віці 79 років (а.с. 12).

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №65/2021 від 24.05.2022 за даними ксерокопії виписки-направлення КНП СОР «Конотопська ЦРЛ ім.. академіка Михайла Давидова», ксерокопії медичної картки стаціонарного хворого № КНП СОР «СОКЛ» та висновку експерта №920/599 у гр. ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження: великі скальповані рани правої гомілки, заднє-бокової та внутрішньої поверхні правого стегна, передньої поверхні правої ступні, які спричинені 25.07.2018 при ДТП. Дані тілесні ушкодження не становили небезпеки для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я і згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995 №6, кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження. Смерть гр. ОСОБА_6 , 1939 року народження, настала внаслідок ішемічної хвороби серця, дифузного коронарокардіосклерозу, які призвели до розвитку гострої серцево-судинної недостатності, яка і стала безпосередньо причиною смерті. Таким чином, враховуючи встановлену причину смерті, наявність хронічних захворювань серцево-судинної системи та ендокринної системи, вік хворої, між тілесними ушкодженнями, які ОСОБА_6 отримала 25.07.2018 внаслідок ДТП та її смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутній прямий причинний зв`язок (а.с. 125-141).

На підтвердження придбання медичних препаратів на лікування ОСОБА_6 , позивачем надано копії фіскальних чеків з аптечних закладів (а.с. 17-27).

V. Норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Однак згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Статтею 23 цього Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із положеннями ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

VI. Оцінка суду.

Вислухавши сторони, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи надані докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Суд погоджується із запереченнями представника відповідача ОСОБА_5 про те, що посилання позивача на ст. 1191 ЦК України, яка регулює право зворотної вимоги до винної особи не може бути застосовано до спірних правовідносин щодо відшкодування витрат на лікування потерпілої в ДТП, понесених рідною сестрою потерпілої. При цьому суд враховує, що регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, яких у даному випадку не встановлено.

Водночас, суд відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує правовий висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 відповідно до якого посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку з цим суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує при прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

З урахуванням системного аналізу статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку про те, що витрати, пов`язані із лікуванням потерпілого відшкодовуються страховиком тільки потерпілому, відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 розділу 1 зазначеного Закону якими є особи, життю та здоров`ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Відтак, підстави для стягнення витрат на лікування з Страхової компанії «ПЗУ Україна» відсутні, оскільки потерпіла померла. Суд приймає до уваги, що особа, яка здійснювала лікування та догляд за потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді та понесла витрати, має право після смерті потерпілого на компенсацію таких витрат від заподіювача шкоди, право на відшкодування яких настає відповідно до ст. 1166 ЦК України. Саме така правова позиція висловлена у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі No 712/1503/17-ц (провадження No 61-15710св18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відтак, враховуючи, наведені правові висновки, суд дійшов висновку, що відшкодовувати позивачеві витрати на лікування померлої потерпілої має саме відповідач АТ «Райффайзен Банк».

Як встановлено судом, ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2018 року, 25 липня 2018 року інкасатор-водій відділу інкасацій коштів та перевезення валютних цінностей АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_5 , порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_6 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України було закрито у зв`язку із дійовим каяттям. При цьому ОСОБА_5 керував транспортним засобом «Wolksvagen Crafter» д.н. НОМЕР_1 .

Суд вважає доведеним, що потерпіла ОСОБА_6 у віці 79 років, після травмування в ДТП отримала обширні посттравматичні рани правої гомілки, стегна, що ускладнювалося цукровим діабетом, внаслідок чого перенесла п`ять операцій з пересадки шкіри, а тому самостійно не могла пересуватися, потребувала стороннього догляду, сама не могла й не несла витрат на своє лікування, а медикаменти для її лікування купувала єдина для неї близька особа рідна сестра ОСОБА_4 . Суд не погоджується із запереченнями відповідача про те, що витрати на лікування були відшкодовані відповідачем, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні чеки з аптек лише за 5 днів (26 та 30 липня, 06 та 29 серпня і 04 вересня 2018 року), в той час як загалом потерпіла перебувала на лікуванні значно довше, а саме з 25 липня 2018 року по 26 вересня 2018 року (63 дні) і всі витрати на її лікування несла рідна сестра ОСОБА_4 .

Наданими медичними документами підтверджено, що під час перебування потерпілої ОСОБА_6 в КНП КМР «Конотопської центральної районної лікарні ім. Академіка М. Давидова, з 25 липня по 30 липня 2018 року в палаті інтенсивної терапії при хірургічному відділенні а з 31 липня по 14 серпня 2018 року в загальній палаті проведене лікування: 1.) операція (25.07.2018): ПХО скальпованої рани правої гомілки та правого стегна під в/венним наркозом. 2.) операція (06.08.2018) Лампасні відрізи з метою декомпресії рани. Медичні призначення: NACL 0,9 %; vitc 6,0; рибоксін 20,0; метоклорамід; метотрексат; цефтріаксон; фленокс, гентаміцин, дексалгін, реосорбілакт 400,0, омнопон, ізол, лораксан, метресса, тівортін, латрен, лінекс, ефмерин, лінкоміцин, фуцис, перев`язки з розчином декасану, димексиду, маззю Вишневського, левофлоксацин, неогемодез, А.Д.С. - М. У телефонному режимі погоджено направлення ОСОБА_6 на лікуванн до м. Суми у відділення опікове комбустіологічне (а.с. 9).

ОСОБА_6 в КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня» перебувала з 14 серпня по 26 вересня 2018 року, де їй було призначено: режим ліжковий, перев`язки з бетадином, левофлоксацин, реосорбілакт, тиворитин, фраксипарин, анальгін, димедрол, ротабіотик (а.с. 132). Проведені операції 1) 28.08.2018 10:45-11:45 операція: комібнована пластика (місцевими тканинами і вільна аутомодермопластика 450 см. кв.) в області правої гомілки. Накладені пов`язки з декасаном, еластичне бинтування нижньої кінцівки (а.с. 133). 2) 04.09.2018 13:00 14:00 операція: аутодермопластика 600 см.кв. в області правої гомілки (а.с. 134). 3) 18.09.2018 11:00-12:00 операція: аутодермопластика 500 см. кв. в області правої гомілки і стегна. (а.с. 135).

З огляду на викладене, суд визнає допустимими доказами фіскальні чеки з аптек і в частині придбання таких медичних виробів як: одноразова голівка до Електродерматома ДК-717.0.00 (Ріжуча голівка з прямими ножами одноразового використання для зрізу шкірних трансплантантів), канюля внутрівенна, хірургічний шовк, бинти, вата, марля (а.с. 26).

Придбання вищеперелічених медичних препаратів та виробів підтверджується фіскальними чеками з аптечних закладів: № 82 від 05.08.2018 на суму 154, 65 грн., № 14 від 30.07.2018 на суму 241 грн (а.с. 17), чек № 5815 від 16.08.2018 є допустимим на суму 2765 грн., за виключенням лоразидиму доказів призначення якого суду не надано (3570,65 810 = 2765 грн) (а.с. 18). Належними і допустимими доказами також суд визнає чеки з аптек: № 46019 від 26.07.2018 612,84 грн. (а.с. 19), № 0004833 від 04.09.2018 1517, 24 грн. (а.с. 20), № 3342 від 03.09.2018 на суму 112,00 (а.с. 20), чек № 5775 від 14.08.2018 на суму 216,74 (а.с. 21), чек № 5896 від 20.08.2018 на суму 1431,91 грн (а.с. 22) , чек № 6039 від 27.08.2018 на суму 667, 24 (а.с. 22), чек № 46018 від 26.07. 2018 на суму 433, 24, чек № 2797 від 28.08.2018 на суму 596,25 грн. (а.с. 23), чек № 5818 від 16.08.2018 на суму 35,88 грн. (а.с. 24), чек від 04.09.2018 на суму 42,90 грн. (а.с. 24), чек №4175 від 10.09.2018 на суму 123,20 грн (а.с. 26), чек № 1471 від 10.09.2018 на суму 54,45 грн (а.с. 26).

Тобто доведеними витратами на лікування потерпілої ОСОБА_6 суд визнає 9004,54 грн (154,65 + 241 + 2765 +612,84 +1517,24 +112 +216,74 +1431,91 +667,24 +433,24 + 596,25 + 35,88 +42,90 + 123,20 + 54,45 = 9004,54 грн).

За таких обставин, з АТ «Райффайзен Банк» на користь позивача підлягає стягненню 9004,54 грн витрат, понесених на лікування потерпілої.

Інші чеки з аптек суд визнає недопустимими доказами, а саме: три чеки з аптек а.с. 17 мають неналежну якість (незрозуміло назв препаратів, дати придбання, суми вартості); чек № 19 «Медикаменти на суму 134,40 грн (а.с. 17) не містить конкретних назв медичних препаратів; чек на суму 554,67 (а.с. 18) не містить дати видачі; чеки на суму 571,20 грн, 1280 грн та 870 грн. (а.с. 19), на суму 199,76 грн (а.с. 20), на суму 39,59 грн, 472 грн., 261,50 (а.с. 21), на суму 596,25 грн, 59,86 грн, 60 грн (а.с. 22), на суму 59,86 грн., 870 грн. (а.с. 23), на суму 171,14 грн, 33,65 (а.с. 24) та всі чеки на а.с. 27 - неналежної якості (незрозуміло назв препаратів або дати їх придбання); чек на суму 2111,65 грн. не містить дати (а.с. 26); на чек від 03.09.2018 (а.с. 20), від 03.08.2018, 11.08.2018 (а.с. 21), від 07.09.2018, 18.09.2018 (а.с. 24), від 05.09.2018 (а.с. 26) відсутні медичні призначення; товарний чек від 10.08.2018 «Медикаменти» на суму 112,95 грн не містить назв медичних препаратів (а.с. 21). Список медикаментів на операцію є неналежним доказом, оскільки засвідчений печаткою аптеки, а не лікаря (а.с. 18), список медичних препаратів на а.с. 24, 26,27 не містить відомостей про їх виписку лікарем і взагалі не завірений. Досліджені судом оригінали перелічених чеків ідентичні їх копіям і не дають можливості з`ясувати назви медичних препаратів та дати їх придбання, а відтак є неналежними доказами. Список медикаментів і чеки на а.с. 25 ідентичні і на а.с. 21, а тому подвійної оцінки суду не потребують.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись п.3 ч.2 ст. 11, ч.1 ст. 22, ч.1 ст. 1166, ст. 1187, 1172 ЦК України, ст. 5, 12-13, 76-81, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування витрат на лікування потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на користь ОСОБА_4 9004,54 грн (дев`ять тисяч гривень п`ятдесят чотири копійки).

Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканка АДРЕСА_2 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець АДРЕСА_3 )

Представник відповідача: ОСОБА_2 (юридична адреса: м. Конотоп, вул. БР.Лузанів).

Відповідач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (ЕДРПОУ 14305909, юридична адреса:01011, м. Київ, вул. Лескова, 9).

Представник відповідача: Кунинець Наталія Йосипівна (юридична адреса: 79007, м. Львів, вул. Матека, 8).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна» (ЕДРПОУ 207823123, юридична адреса:04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40).

Повний текст складено 27 жовтня 2022 року.

Суддя Потій Н. В.