Справа № 455/929/19
Провадження № 2/455/34/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді Пошивака Ю. П.,

секретар судового засідання Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/929/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про втрату права користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

05.07.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про втрату права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 13.03.2009 року, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно він став власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

19.07.2011 року у виконкомі Добромильської міської ради його син ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , яка змінила своє дівоче прізвище із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В серпні 2011 року відповідачка перейшла жити в згаданий житловий будинок, а 12.06.2012 року була зареєстрована у його житловому будинку.

Життя його сина із відповідачкою не склалося в спільному сімейному житті і в червні 2018 року вона забрала своїх дітей, покинула їх, перейшла жити до своєї мами і більше не появляється у його житловому будинку.

07.12.2018 року шлюб між ОСОБА_4 та відповідачкою був розірваний.

В червні 2018 року відповідачка покинула житловий будинок в АДРЕСА_1 , забрала всі свої речі і перейшла проживати до своєї мами в АДРЕСА_1 .

В даний час ОСОБА_2 не проживає з ним більше шести місяців і не веде спільне господарство в його житловому будинку.

На його неодноразові усні звернення відповідачка відмовляється добровільно виселитися із житлового будинку в АДРЕСА_1 , який належить йому на праві особистої власності.

Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2019 року справу передано для розгляду судді ОСОБА_10 .

Ухвалою судді від 03.09.2019 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та постановлено, що розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 12 годину 00 хвилин 26.08.2020 року.

Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_10 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №295/07/2020 від 17.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю. П.

Ухвалою судді від 02.10.2020 року дану справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 11 годину 00 хвилин 02.12.2020 року.

Ухвалою суду від 02.12.2020 року провадження по справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача, який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Ухвалою суду від 07.07.2021 року провадження у справі поновлено, та призначено судове засідання на 14 годину 00 хвилин 08.12.2021 року

Ухвалою суду від 08.12.2021 року залучено ОСОБА_1 до участі в розгляді цивільної справи в якості правонаступника померлого позивача ОСОБА_3 , судове засідання відкладено на 09 годину 00 хвилин 04.02.2022 року, яке відкладено на 10 годину 30 хвилин 18.05.2022 року та на 09 годину 00 хвилин 07.10.2022 року.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Цап В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була належно повідомлена, заперечення чи відзив на позовну заяву не надала, заяву про розгляд справи у її відсутності не надіслала, повідомлення про причини неявки до суду також не надала.

А тому, при таких обставинах, суд зі згоди сторони позивачки, ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

У відповідності до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст.391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При цьому положення ст.391 ЦК України підлягають застосуванню у тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

За змістом ст.156 ЖК УРСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК УРСР - дружина наймача, їх діти і батьки, може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно з ч.1 ст.163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою статті 71 ЖК УРСР.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР вбачається, що член сім`ї втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад шість місяців.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом.

З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22155047, вбачається, що ОСОБА_11 був власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.7).

З свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 03.07.2020 року Виконавчим комітетом Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області, відомо, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 76 років в м.Добромиль Старосамбірського району Льввіської області (а.с.58).

З свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15.01.2021 року приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Льввіської області Сиваком М.І. відомо, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.59).

З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №240598484, вбачається, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.60).

З довідки про склад сім`ї, виданої Комунальним підприємством міське виробниче управління житлово-комунального господарства м.Добромиль від 19.06.2019 року №718 (а.с.13), довідки адресно-довідкого підрозділу ГУДМС УДМС України у Львівській області (а.с.30) та з копії будинкової книги (а.с.15-23) відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Актом обстеження фактичного проживання в житловому будинку від 19.06.2019 року проведеного комісією у складі депутатів Добромильської міської ради Щерби М. М., ОСОБА_12 , та секретаря Добромильської міської ради Мацько О. С., встановлено, що ОСОБА_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , але не проживає за даною адресою з 14.06.2018 року (а.с.14).

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 07.12.2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.8-10).

Із пояснень свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , відомо, що відповідачка ОСОБА_2 з 2018 року не проживає в будинку ОСОБА_1 , з будинку пішла жити окремо, і з цього часу вони спільного господарства не ведуть.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам.

Наведені докази достовірно підтверджують відсутність відповідача без поважних причин понад шість місяців за місцем реєстрації, тобто в АДРЕСА_1 , відповідач не веде спільного господарства з позивачем, будь-яку угоду з позивачем про порядок користування житловим приміщенням не укладав, отже, у відповідності зі ст.71 ЖК УРСР відповідач втратив право на користування жилим приміщенням у будинку позивача. Останні неявки відповідачка у судове засідання суд розцінює як її байдуже ставлення до вирішення питання щодо користування спірним житловим приміщенням. Отже, факт реєстрації місця проживання відповідачки у належному позивачці житловому приміщенні порушує право позивачки на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, в тому числі оформлення субсидії та реалізації її майнових прав як власника будинку.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь позивачки ОСОБА_2 , понесені ОСОБА_3 судових витрат - судовий збір в розмірі 768 гривні 40 копійок (а.с.1).

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст.64, ч.1 ст.71, ст. ст.156, ч.1 ст.163 Житлового кодексу УРСР, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.13, ч.4 ст.19, 81, ч.1 ст.141, 263 - 265, 268, 273, п.1 ч.4 ст.274, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесять вісім) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Ю.П.Пошивак