Провадження № 2/522/1207/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з Київського районного суд м.Одеси надійшла цивільна справа № 947/33084/21 за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), яка подана адвокатом Даніловим Артемом Івановичем (адреса: АДРЕСА_2 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (ідентифікаційний код юридичної особи 42114410, місцезнаходження: 65007, м.Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88), в якій просить: стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 8448, 00 гривень.

Заява обґрунтована тим, що 14.06.2021 ОСОБА_1 отримала судовий наказ від 17.05.2021 по справі № 947/13089/21, виданий Київським районним судом м. Одеси, за яким з ОСОБА_1 було стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 41590,56 гривень, 3 % річних у розмірі 197,80 гривень та інфляційні нарахування у розмірі 707,04 гривень, а також судовий збір у розмірі 227 гривень. Оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» намагалося стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за електроенергію, спожиту іншим споживачем, тому позивачка змушена була звернутися до адвоката, який підготував заяву про скасування судового наказу. Заяву про скасування судового наказу було направлено поштою 15.06.2021 на адресу Київського районного суд м.Одеси. 23.06.2021 Київським районним судом м. Одеси було частково задоволено заяву про скасування судового наказу, а саме було скасовано судовий наказ № 947/13089/21 від 17.05.2021, а в частині вимог щодо розподілу судових витрат було відмовлено, через той факт, що ЦПК України «Наказне провадження» не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником. У зв`язку з чим, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути на її користь завдані збитки у загальному розмірі 8448, 00 гривень, які складаються з оплати послуг адвоката (аванс), оплачений 14.06.2021 у сумі 4100,00 гривень; комісії банку за приймання платежу, оплачена 14.06.2021 у сумі 61,50 гривень; оплата послуг адвоката у сумі 4100,00 сплачено 15.06.2021; комісія банку за приймання платежу, сплачена 15.06.2021 у сумі 41,00 гривень; поштові витрати, пов`язані з направленням заяви про скасування судового наказу на адресу Київського районного суду м. Одеси у сумі 29,00 гривень; оплата судового збору за подання заяви про скасування судового наказу у сумі 113,50 гривень; комісія банку за приймання платежу у сумі 3,00 гривень. Зазначає, що саме відповідач є винним у завданні їй вказаних збитків, оскільки саме за його необґрунтованою заявою було видано судовий наказ, який в подальшому було скасовано.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 .

01.03.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Посилаючись на те, що позивач помилково ототожнює витрати на правову допомогу зі шкодою (збитки) у розумінні положень чинного законодавства. Витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні. У п. 6.19 постанови Великої палати Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі №925/1196/18 зазначено, що за висновками Великої палати Верховного Суду процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальними законодавством. Таким чином правові підстави для ототожнення витрат на правову допомогу і шкоди у розумінні положень чинного законодавства відсутні. Також зазначає, що а ні Розділом ІІ ЦПК України, а ні ст. 171 цього розділу, вирішення питання відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом заяви про скасування судового наказу не передбачено, а відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката разом із іншими судовими витратами підлягають розподілу між сторонами, в той час як згідно зі ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у позовному провадженні, а не при розгляді вимог у наказному провадженні. Щодо стягнення судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, зазначив, що оскільки положеннями частини третьої статті 171 ЦПК України передбачено імперативну вимогу винесення судом ухвали про скасування судового наказу, без надання оцінки обґрунтованості підстав, зазначених заявником, вимога заявника про стягнення судового збору задоволенню не підлягає. До того ж відшкодування суми судового збору сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника у разі пред`явлення ним позову до боржника. Оскільки розгляд справи не відбувся у позовному провадженні, ТОВ «ООЕК» наразі не було подано позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, отже вирішення питання відшкодування витрат (заявлених позивачем збитків) є передчасним та необґрунтованим (а.с. 70 72).

Позивач та його представник в судове засідання призначене на 26.07.2022 не з`явилися надали суду заяву про слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 12 серпня 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом установлено, що 17.05.2021 Київським районним судом м. Одеси було винесено судовий наказ у справі № 947/13089/21, згідно якого з ОСОБА_1 було стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 41590,56 гривень, 3 % річних у розмірі 197,80 гривень та інфляційні нарахування у розмірі 707,04 гривень, а також судовий збір у розмірі 227 гривень (а.с.5).

15.06.2021 ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про скасування судового наказу від 17.05.2021 у справі № 947/13089/21, в якій також просила стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на її користь сплачений судовий збір в розмірі 113,50 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8200,00 гривень (а.с. 17).

При зверненні ОСОБА_1 до суду з заявою про скасування судового наказу позивачем квитанцією № 21576 від 14.06.2021 було сплачено судовий збір у розмірі 113,50 гривень, комісія банку 3,00 гривень (а.с.18).

14.06.2021 між адвокатом Даниловим А.І. та ОСОБА_1 було укладено угоду №01/06-21 про надання послуг адвоката. Відповідно до п. 2 та п. 3 Додатку № 1 до угоди №01/06-21 від 14.06.2021 Адвокат приймає на себе зобов`язання підготувати та направити до Київського районного суду м. Одеси заяву про скасування судового наказу у справі №947/13089/21. Клієнт приймає на себе зобов`язання сплатити адвокату за виконані роботи, зазначені у п. 2 суму 8200,00 гривень: аванс у розмірі 4100,00 гривень 14.06.2021, остаточний розрахунок у розмірі 4100,00 гривень 15.06.2021. Відповідно до п. 4 Клієнт повідомлений про необхідність на готовий сплатити додаткові витрати: оплата судового збору в сумі 113,50 гривень та поштові витрати в сумі до 100 гривень (а.с.22-24, 25)

14.06.2021 квитанцією № СВ05089600/1 ОСОБА_1 сплатила аванс за послуги адвоката у розмірі 4100,00 гривень та відповідно до квитанції № СВ05089600/2 комісія банку становить 61,50 гривень (а.с. 27, 28).

Також, відповідно до квитанції № 24 від 15.06.2021 ОСОБА_1 сплатила адвокату Данилову А.І. за надані послуги 4100,00 гривень, при цьому комісія банку становить 41,00 гривень (а.с. 29)

Поштові витрати, у зв`язку з направленням до суду заяви заяву про скасування судового наказу становлять 29,00 гривень (а.с.30, 31).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2021 у справі №947/13089/21 заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Данілова АВ.І. задоволено частково, скасовано судовий наказ № 947/13089/21 від 17.05.2021, що виданий за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 41590,56 гривень, 3 % річних у розмірі 197,80 гривень, інфляційних нарахувань у розмірі 707,04 гривень та витрат по сплаті судового збору у розмірі 227 гривень, в іншій частині заяву залишено без задоволення (а.с.20-21).

За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

За положеннями ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦКУ необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина в заподіянні шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

В свою чергу відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

Процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 462/6473/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 688/2479/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 489/5045/18, постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі № 925/1196/18).

Отже, витрати, пов`язані із наданням правової допомоги є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді.

Отже, вказані витрати не вважаються збитками у розмінні ч.2 ст.22 ЦК України та не можуть бути відшкодовані в порядку і на підставі ст.1166 ЦК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що витрати, пов`язані зі скасуванням судових наказів, не можуть бути стягнуті під час розгляду іншої цивільної справи.

Отже, законодавством не передбачено можливості стягнення витрат зі стягувача на оплату правової допомоги, судового збору, а також витрат зі сплати комісії банку та поштових витрат в наказному провадженні, як і немає правових підстав для ототожнення витрат на правову допомогу і шкоди (збитків) у розумінні положень чинного законодавства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 12 серпня 2022 року.

Суддя Ю.І. Ковтун