Провадження № 2/638/4032/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

за участю секретаря Межирицької В.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

24.12.2021 позивач КП "ХТМ" завернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.03.2016 по 30.11.2021 розмірі 55473,74 грн, три відсотки річних у розмірі 1483,85 грн, інфляційні витрати у розмірі 3637,32 грн та судовий збір.

Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги і за період з 01.03.2016 по 30.11.2021 не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

02.08.2022 заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова позовні вимоги КП «ХТМ» до ОСОБА_1 задоволені.

16.09.2022 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова заочне рішення від 02.08.2022 скасоване, справу призначено до судового розгляду у спрощеному провадженні.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутністю, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та є абонентом КП "Харківські теплові мережі", відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно зі ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Разом з тим, зматеріалів справи вбачається, що КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом 24.12.2021, заборгованість за послуги централізованого водопостачання просить стягнути за період з 01.03.2016 по 30.11.2021.

Відповідачем ОСОБА_1 подане клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Позивачем не надано доказів переривання строку позовної давності.

Аналізуючи зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення за період з 01.03.2016 по 24.12.2018 не підлягає задоволенню, так як пред`явлені поза межами позовної давності.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів за період з 01.01.2019 по 30.11.2021 підлягають задоволенню.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що борг відповідача за надані послуги за період з 01.01.2019 по 30.11.2021 становить 30650 грн, який підлягає стягненню солідарно з відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок заборгованості трьох відсотків річних та інфляційних витрат, з яким суд частково погоджується, адже зазначений розрахунок виконаний за період з 01.12.2018 по 30.11.2021, проте, заборгованість стягується, в межах строку позовної давності, за період з 01.01.2019 по 30.11.2021. Отже, 3% річних та інфляційні витрати на суму заборгованості у розмірі 30650 грн становлять 1345,95 грн та 3341,07 грн відповідно.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за послуги теплопостачання за період 01.01.2019 по 30.11.2021 розмірі 30650 грн, три відсотки річних у розмірі 1345,95 грн, інфляційні витрати у розмірі 3341,07 грн.

Щодо доводів позивача про не підключення його квартири до тепломережі та ненадання доказів позивачем, що надаються послуги.

Згідно ч.6 ст.26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Як вбачається з положень ст.24 Закону України «Про теплопостачання», який є спеціальним до спірних правовідносин, споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що відключення його квартири, розташованої в багатоквартирному будинку, від теплопостачання здійснено у передбаченому законом порядку.

Таким чином, нормами чинного законодавства встановлено спеціальний порядок відмови від послуг централізованого опалення. Договір про надання послуги з централізованого опалення має застосовуватися у контексті з відповідним положенням Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, а одне лише бажання щодо відключення квартири від мережі теплопостачання не може бути підставою для розірвання чи не виконання договору, укладеного між сторонами.

Порядок відключення приміщення від мереж централізованого опалення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 та Порядком відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води , затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 26.07.2019 №169

Відповідно до пункту 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

П. 3 розділу 3 Порядку відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води визначено процедуру відокремлення від системи централізованого опалення, яка передбачає, що для відомкремлення від централізованого опалення власник квартири звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причин відокремлення.

П. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачає, що роботи з установлення засобів обліку води і теплопостачання проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача.

Проте, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано, належних та допустимих доказів на виконання Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання.

Окрім того, суд зазначає, що КП «ХТМ» на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 № 1407 (із змінами, внесеними рішенням від 30.09.2003р. № 946) КП Харківські теплові мережі є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

КП Харківські теплові мережі здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг з теплопостачання споживачам м. Харкова, керуючись нормативно-правовими актами та затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Щодо посилань ОСОБА_1 на розгляд справи Дзержинським районним судом м. Харкова , який не є судом , встановленим законом.

Відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» №449/2017, зокрема Дзержинський районний суд м. Харкова ліквідовано та утворено Перший окружний суд міста Харкова.

Разом з тим, відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Отже, станом на теперішній час Дзержинський районний суд м. Харкова здійснює свої повноваження у відповідно до норм чинного законодавства України.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених вимог. При звернені до суду позивачем зазначено ціну позову 62864,91 грн, судом задоволено вимоги частково, стягнуто 30650 грн, що становить 48,8%. Отже, судовий збір потрібно стягнути у розмірі 1107,80 грн, що складає 48,8% від сплаченої суми 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України, ст. 150, 156, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період 01.01.2019 по 30.11.2021 у розмірі 30650 (тридцять тисяч шістсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» три відсотки річних у розмірі 1345,95 грн, інфляційні витрати у сумі 3341,07 грн, а всього 4687 (чотири тисячі шістсот вісімдесят сім) грн 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 1107 (одна тисяча сто сім) грн 80 коп.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківського апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (, місцезнаходження м. Харків, вул. Мефодіївська, 11,61037).

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований АДРЕСА_1 .

Суддя: І.В. Семіряд