Справа №932/4969/22
Провадження №2-о/932/104/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Овчиннікової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з вищеназваною заявою, я якій зазначає, що звернулася з пакетом документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання оформлення пенсії за віком. В усній формі працівник Пенсійного органу відмовила їй у прийняті документів, оскільки у паспорті і трудовій книжці існують розбіжності у написанні її ім`я, а саме відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого Бабушкінським РВДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 18.06.1998 року її ім`я на російській мові вказано « ОСОБА_2 », тоді як на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки НОМЕР_2 воно на російській мові вказано « ОСОБА_2 ». На українській мові її ім`я у паспорті вказано « ОСОБА_2 ». Звертає увагу на те, що правильне ім`я « ОСОБА_2 » крім паспорту підтверджується також наступними документами: свідоцтвом про народження на ім`я ОСОБА_3 (російською), про що в книзі записів актів громадського стану про народження 14.06.1961 року за №29 зроблено відповідний запис; свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 20.04.1980 року, відповідно до якого ОСОБА_4 (українською) після укладення шлюбу отримала прізвище ОСОБА_5 . Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що трудова книжка НОМЕР_2 (дата заповнення 26.07.1979 року), заповнена російською мовою на ім`я « ОСОБА_6 » належить їй ОСОБА_1 . Вищевказані розбіжності є перешкодою реалізації її конституційного права на призначення пенсії. Тобто, для оформлення пенсії за віком потрібно встановити факт належності їй трудової книжки НОМЕР_2 , у зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте надала письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, проте від представника надійшли пояснення, в яких він просив розгляд справи проводити без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлено, що у зв`язку із розбіжностями в паспорті серії НОМЕР_1 , виданим Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 18.06.1998 року та в трудовій книжці НОМЕР_2 , дата заповнення 27.05.1961 року, ОСОБА_1 не зможе оформити пенсію за віком по вищезазначеній трудовій книжці та призначення їй пенсії, то вона звернулась до суду з даною заявою.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 18 червня 1998 року, правильне написання повинно бути ОСОБА_1 .

Також, відповідно до копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номер, виданої 28.01.1998 року, ДПА в Красногвардійському районі Дніпропетровська, ім`я заявниці зазначено як ОСОБА_1 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , видане 18 червня 1961 року, актовий запис №29 підтверджується, що правильне ім`я заявниці є ОСОБА_3 (російською мовою).

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує стаж роботи, а також дає змогу власнику при прийнятті на роботу мати уяву про досвід роботи працівника, для подальшого оформлення пенсії.

Встановити факт належності трудової книжки в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявниця не має змоги.

Вищевказана помилка у написанні ім`я заявниці є результатом людського фактору та описки при оформлені тексту трудової книжки, не було звірено з паспортом.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт належності вказаного правовстановлюючого документу - трудової книжки заявниці стверджується співпадіннями інших особистих даних зазначених у трудовій книжці та інших документах заявниці, а саме паспорті громадянина України, свідоцтві про народження та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, які додані до матеріалів справи та в яких збігається ім`я, по батькові, дата, місяць та рік народження заявниці, що в свою чергу дає суду підстави вважати, що вказані докази є належними та містять інформацію достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги заявниці.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно п.п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Таким чином, суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_2 , заповненої 26.07.1979 року російською мовою на ім`я ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 265, 268, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), правовстановлюючого документу трудової книжки НОМЕР_2 , заповненої 26.07.1979 року російською мовою на ім`я ОСОБА_7 .

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Овчиннікова