УХВАЛА

12 жовтня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Литвиненко В.М.,

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області Мухаровського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області, Рівненського районного управління поліції, Управління патрульної поліції в Рівненській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області, Рівненського районного управління поліції, Управління патрульної поліції в Рівненській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

11 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Харечка С.П., оскільки він не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу за наступних обставин. Позивач зазначає, що має обґрунтовані сумніви у тому, що склад суду належним чином та у повному обсязі вказану справу не розгляне, покликаючись на те, що раніше розглядаючи справу № 2-4144/10 про стягнення аліментів на повнолітню дитину за її позовом суддя Харечко С.П. виніс рішення, яке неможливо було виконати через порушення судом процесуальної процедури. Згадані вище дії судді спричинили позивачу багато незручностей, витрат та переживань, пов`язаних з необхідністю апеляційного та касаційного оскарження. Вважає, що права та інтереси позивача та її сина були грубо порушені вітчизняним судом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про відвід судді Харечка С.П. підтримала з підстав викладених у заяві, і просила її задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області Мухаровський В.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви.

З урахуванням позицій сторін, матеріалів справи та вимог закону, суд визнає, що заява позивача про відвід судді підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно із ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; згідно із ч.2 цієї статті питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; згідно із ч.3 цієї статті якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Заява про відвід судді Харечка С.П. надійшла до суду 11.10.2022 року, тобто пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання. У зв`язку з наведеним, судом вирішено розглянути заяву в судовому засіданні, яке призначене 12.10.2022 року.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 на обґрунтування заявленого відводу судді Рівненського міського суду Харечко С.П. не надано суду переконливих доказів, які б вказували на передбачені п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України обставини.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає наступне: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…»

Відповідно дост.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ( № 3477- IV від 23.02.2006 року із змінами до доповненнями), суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року встановлено, що відповідно до установленої практики Європейського Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див.вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії'1 (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. Вищевказане рішення у справі "Ветштайн протии Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland).

Оскільки позивачкою ОСОБА_1 на обґрунтування заявленого відводу судді Рівненського міського суду Рівненської області Харечка С.П. не надано суду переконливих доказів, які б вказували на передбачені п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України обставини, однак її суб`єктивна впевненість в упередженості судді, навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї, є чинником, що перешкоджає реалізації її права на справедливий суд, то відповідно до ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод зазначені обставини виключають участь цього судді в розгляді справи, а її заява про відвід судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36-41, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Харечка С.П. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області, Рівненського районного управління поліції, Управління патрульної поліції в Рівненській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області, Рівненського районного управління поліції, Управління патрульної поліції в Рівненській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди до канцелярії Рівненського міського суду Рівненської області для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12 жовтня 2022 року.

Суддя Харечко С.П.