У Х В А Л А

20.09.2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Бедьо В.І

за участі секретаря судового засідання Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадової особи відділу ДВС у м. Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), треті особи: ТОВ «НЕТ-СОФТ», Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Закарпатській області(філія ГСЦ МВС м. Ужгорода), ПАТ «КБ «Надра» щодо незняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою, яку мотивує тим, що 23 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на дії та бездіяльність органів Державної виконавчої служби та просив зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зняти арешт з майна належного ОСОБА_1 , накладених за наступними постановами: постановою про арешт майна боржника № 11728598 від 06.03.2009; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 30026041 від 24.11.2011; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 38267399 від 04.06.2013; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 52158857 від 08.09.2016.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 лютого 2022 року № 308/15952/21 уточнену скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність органу ДВС задоволено та ухвалено скасувати арешти накладені відділом державної виконавчої служби у місті Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на належне ОСОБА_1 майно, за вказаними вище постановами.

В даній ухвалі від 23 лютого 2022 року № 308/15952/21 Ужгородський міськрайонний суд констатував, що вищевказані виконавчі провадження ВП №11728598, 30026041, 38267399, 52158857 завершені, а виконавчі дії по завершеним виконавчим провадженням не проводяться.

Вказана ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 лютого 2022 року № 308/15952/21 набула законної сили 17 березня 2022 року та виконана Відділом ДВС (доказ надається).

В ході виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 лютого 2022 року № 308/15952/21 стало відомо про наявність додаткових арештів, які містяться в спецрозділі та арешту банківських рахунків.

Так згідно інформаційної довідки інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 від 22.06.2022 року вбачається наявність двох публічних обтяжень: номер запису обтяження 5591000 від 03.09.2007 року реєстратором Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, згідно Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №4381768 від 21.08.2007, Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського МУЮ ; номер запису обтяження 9603849 від 11.03.2010 року, Закарпатська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції, згідно Постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника, ВП №1722917 від 05.02.2010, Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського МУЮ;

22 червня 2022 року представник скаржника повторно ознайомився із матеріалами виконавчих проваджень з яких вбачається наступне:

а) постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.08.2007 №4381768 МВ ДВС Ужгородського МУЮ, при виконанні виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду №1-630 від 20.11.2006 року яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «НЕТ-СОФТ» 21 425,63грн. боргу, накладено арешт з метою забезпечення реального виконання рішення суду.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.04.2008 №4381768 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з актом державного виконавця від 11.04.2008 року засвідчено, що заходи здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна належного боржникові виявилися безрезультатними.

б) постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту від 22.02.2010 №17336229 МВ ДВС Ужгородського МУЮ при виконання постанови ВДАІ та АТІ з обслуговування м. Ужгорода №026435 від 09.11.2009 року якою стягнуто з ОСОБА_2 штраф в розмірі 120,00грн

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.11.2010 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з неможливістю встановлення особи боржника, з`ясування місця проживання.

в)постанова про арешт коштів боржника від 14.06.2013 року ВП №38267399 при примусовому виконанні судового наказу Ужгородського міськрайоного суду №2н-61/09 від 15.01.2009 року яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» 153 370,33грн. боргу.

Постанова про повернення виконавчого провадження від 29.10.2013 №38267399 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій.

г) постанова про арешт коштів боржника від 13.05.2014 року ВП №42928009 при примусовому виконанні судового наказу Ужгородського міськрайоного суду №2н-61/09 від 15.01.2009 року яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» 153 370,33грн. боргу.

Постанова про повернення виконавчого провадження від 18.12.2014 №42928009 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", стягувач не проавансував витрати на проведення виконавчих дій.

Таким чином скаржник звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів виконавчих проваджень Ужгородським МВ ДВС не здійснено фактичного виконання рішення суду, виконавчі документи повернуто стягувачу ТОВ «НЕТ-СОФТ», ПАТ КБ «Надара» та ВДАІ та АТІ з обслуговування м. Ужгорода при цьому чинність арештів не припинена, а виконавчий збір не виокремлено в окреме провадження.

Також акцентує увагу суду на те, що на сьогоднішній день відсутній матеріальний обов`язок боржника ОСОБА_1 перед стягувачами, що підтверджує ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23 лютого 2022 року №308/15952/21 та відомостями з АСВП.

Скаржник зазначає, що відповідно до Інструкції №512/5 Міський Відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, завершуючи виконавче провадження №4381768, №1722917 в рамках якого було накладено арешт на все майно Боржника) і шляхом повернення виконавчого документа стягувачеві, та виконавчого провадження №38267399 та №42928009 яким було накладено арешт на кошти боржника, неправомірно не припинив чинність арешту. Разом з тим, арешт з майна позивача (боржника) підлягав зняттю органом ДВС при поверненні виконавчого документа стягувачу, проте відповідачем у виконавчих провадженнях №4381768, №1722917, №38267399 та №42928009 цього зроблено не було.

Отже, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, скаржник вважає невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі викладеного скаржник просить суд зобов`язати відділ державної виконавчої служби міста Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зняти арешт з майна належного ОСОБА_1 , накладений: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№4381768 від 21.08.2007; постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника ВП № 1722917 від 05.02.2010; постановою про арешт коштів боржника від 14.06.2013 року ВП №38267399; постановою про арешт коштів боржника від 13.05.2014 року ВП №42928009.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

В ході розгляду справи представником Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надано заяву від 05.09.2022 року, в якій зазначає, що на день розгляду даної скарги відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 у відділі не перебуває, а чинність існуючих накладених арештів органом ДВС не була припинена, оскільки залишився непогашеним виконавчий збір. Також подав письмові заперечення на скаргу від 15.08.2022 року в яких вважає скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Просить розглянути скаргу без його участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Пітух В. надав суду заяву, згідно з якою просить розглянути скаргу у їх відсутності. Скаргу підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно і належним чином, однак їх неявка, відповідно до вимог ч.2 ст. 450 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши зміст поданої скарги, подане заперечення, оцінивши наявні докази, виходячи з їх належності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження ВП №4381768 від 08.12.2006 року з виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду № 1-630 від 20.11. 2006 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 . На користь ТОВ «НЕТ-СОФТ» 21 425,63 грн. боргу.

21.08.2007 року державним виконавцем МВ ДВС в рамках даного виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

25.04.2008 року державним виконавцем керуючись п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП №4381768 про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з актом державного виконавця від 11.04.2008 року, яким засвідчено, що заходи здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна належного боржникові виявились безрезультатними.

Крім того на виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження ВП №17336229 від 12.02.2010 року з виконання постанови ВДАІ та АТІ з обслуговування м. Ужгорода № 026435 від 09.11. 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 120 грн.

22.02.2010 року державним виконавцем в рамках даного виконавчого провадження винесено постанову ВП№17336229 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

30.11.2010 року державним виконавцем керуючись п.5 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП№17336229 про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з неможливістю встановлення особи боржника, з`ясування місця проживання.

Також суд встановив, що згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.06.2022 року 11.03.2010 року реєстратором Закарпатська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано за № 9603849 обтяження у вигляді арешту нерухомого майна боржника у 2-ВП№ 1711917, 05.02.2010.

Крім того на виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження ВП №38267399 з виконання судового наказу Ужгородського міськрайонного суду № 2н-61/09 від 15.01.2009 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» 153 370, 33 грн. боргу.

14.06.2013 року державним виконавцем в рамках даного виконавчого провадження винесено постанову ВП№38267399 про арешт коштів боржника.

29.10.2013 року державним виконавцем керуючись п.4 ч. 1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП№№38267399 про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з тим, що стягував перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Крім того на виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження ВП №42928009 від 11.04.2014 року з виконання судового наказу Ужгородського міськрайонного суду № 2н-61/09 від 15.01.2009 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» 153 370, 33 грн. боргу.

13.05.2014 року державним виконавцем в рамках даного виконавчого провадження винесено постанову ВП№№42928009 про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника.

18.12.2015 року державним виконавцем керуючись п.4 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП№42928009 про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з тим, що стягувач не авансував витрати на проведення виконавчих дій.

Скаржник зазначає у поданій скарзі, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

У зв`язку з цим ОСОБА_2 просить зобов`язати відділ державної виконавчої служби міста Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зняти арешти з майна належного ОСОБА_1 , накладені: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№4381768 від 21.08.2007; постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника ВП № 1722917 від 05.02.2010; постановою про арешт коштів боржника від 14.06.2013 року ВП №38267399; постановою про арешт коштів боржника від 13.05.2014 року ВП №42928009.

З ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 23.02.2022 року ( справа № 308/15952/21) вбачається, що вказаним судовим рішенням, яке набуло законної сили 17.03.2022 року і яке суд приймає в якості доказу у даній скарзі в порядку вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлені наступні фактичні дані.

04.08.2020 року ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК НАДРА» () (Банк) відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФ1НАНСГРУПП» () (Новий кредитор) за договором про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_2, посвідченому нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. за №1742, право вимоги до боржника: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за Кредитним договором -№ 158/04-05 від 21.04.2005 року («Основний договір»), укладеним з Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА», з додатками та додатковими угодами до нього.

В подальшому, 20.08.2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ГІРОПЕРТІ ГРУПП» (код 41487593), (Новий кредитор) за договором про відступлення прав вимоги №. GL48N718070_A102, посвідченому нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. за №1850, відступлено право вимоги до боржників: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , за Кредитним договором - № 158/04-05 від 21.04.2005 року, укладеним з Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА», з додатками та додатковими угодами до нього.

06.10.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» відступило права вимоги до ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , за Кредитним договором - № 158/04-05 від 21.04.2005 року, укладеним з Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА», з додатками та додатковими угодами до нього Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» , місцезнаходження: 01103, м. Київ, вул. Басейна, буд.23, офіс 21, рахунок НОМЕР_2 у ПАТ «ОТП-БАНК» код бабку (МФО) 300528.

Майнові та немайнові претензії за кредитним договором № 158/04-05 від 21.04.2005 року до ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» відсутні.

Крім цього, 06.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс» та ОСОБА_3 укладено договір про відступлення прав вимоги у відповідності до якого останнім набуто право вимоги за кредитним договором №158/04-05 від 21.04.2005 року який укладено між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , та по якому Ужгородським міськрайоним судом видано судовий наказ №2н-61/09 від 15.01.2009 року яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» 153 370, 33 грн. боргу.

Згідно письмової розписки наданої ОСОБА_3 останній повідомив про відсутність будь яких матеріальних претензій до ОСОБА_1 .

Таким чином суд констатує, що судом вже попередньо досліджувались та встановлювались обставини відсутності майнових зобов`язань ОСОБА_1 з виконання судовий наказ №2н-61/09 від 15.01.2009 року яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» 153 370, 33 грн. боргу.

За змістом статті 57 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», чинного на момент накладення арешту на майно ОСОБА_1 , арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, в тому числі й винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Частинами першою, другою статті 40 Закону № 1404-VIII визначено, що в разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем) повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Можливість звернення боржника зі скаргою на дії та бездіяльність органу ДВС висловлена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 р. у справі №210/1072/15 ц де боржник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в результаті чого орган ДВС зобов`язано провести виконавчі дії по зняттю арештів з нерухомого майна та грошових коштів.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.2 ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною першою ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до вимог ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п.п. 2, 5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (далі - «Інструкція №512/5») в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Положеннями ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» регламентовано, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Таким чином, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (далі - «Інструкція №512/5») в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Узагальнюючи вищенаведене відповідно до зазначеної статті й Інструкції №512/5 Міський Відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, завершуючи виконавчі провадження №4381768, №1722917, №38267399, № 42928009 (в рамках яких були накладені арешт на все майно позивача) і шляхом повернення виконавчого документа стягувачам, безпідставно не припинив чинність накладених арештів у рамках даних виконавчих проваджень.

Статтею 40 частиною 2 Закону України № 1404-VIII визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

За приписами статті 37 частини 3 Закону України № 1404-VIII арешт з майна боржника знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.п. 1, 3, 11 ч. 1 цієї статті Закону.

Згідно ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, частини першої статі 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених 9 11, 14, 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим законом.

З огляду на вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, що містяться в матеріалах скарги, суд дійшов висновку, що подана ОСОБА_1 скарга є обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,150,258-261,268,354,450,451ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби міста Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зняти арешт з майна належного ОСОБА_1 , накладений: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№4381768 від 21.08.2007; постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника ВП № 1722917 від 05.02.2010; постановою про арешт коштів боржника від 14.06.2013 року ВП №38267399; постановою про арешт коштів боржника від 13.05.2014 року ВП №42928009.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо