ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М., при секретарі судового засідання: Бродській В.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2022 року (ухвалене суддею Гольник Л.В., повний текст рішення складено суддею 02.05.2022 року) у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Шевченківської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_1 , треті особи: Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради, Полтавська міська рада, ОСОБА_3 про визнання недійсним і скасування пункту рішення Шевченківської районної у м. Полтаві ради «Про передачу у власність земельних ділянок» сорок п`ятої сесії сьомого скликання від 10.09.2020 року та скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування пункту рішення Шевченківської районної у м.Полтаві ради «Про передачу у власність земельних ділянок» сорок п?ятої сесії сьомого скликання від 10.09.2020 року та скасування державної реєстрації, в якій прохала визнати недійсним та скасувати пункт 14 (з підпунктами 14.1 та 14.2) рішення сорок п?ятої сесії сьомого скликання Шевченківської районної у м. Полтаві ради «Про передачу у власність земельних ділянок» від 10.09.2020 року, щодо затвердження проекту відведення та передання у власність ОСОБА_3 із земель комунальної власності земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 площа якої відповідно до проекту відведення, виготовленого TOB НВІ «Земресурс» становить 787 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :15:008:0495 та припинити речове право - право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :15:008:0495, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, індексний номер рішення: №55623679 від 10.12. 2020 року, здійснену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Людмилою Олександрівною.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивачу ОСОБА_2 та її дітям ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Також, на праві приватної власності власниками житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 , ОСОБА_3 .

Пунктом 14 рішення сорок п?ятої сесії сьомого скликання Шевченківської районної у м. Полтаві ради «Про передачу у власність земельних ділянок» від 10.09.2020 року, затверджено проект відведення та передано у власність ОСОБА_3 із земель комунальної власності земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площа якої відповідно до проекту 7 відведення, виготовленого ГОВ НВІ «Земресурс» становить 787 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :15:008:0495. Встановити обмеження прав на земельну ділянку та сервітути згідно з висновками управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради та Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру.

Зобов?язано ОСОБА_3 звернутися в геодезичну організацію з приводу винесення в натуру меж земельної ділянки; провести державну реєстрацію права на земельну ділянку в порядку, визначеному чинним законодавством; стати на облік в державній податковій інспекції в м. Полтаві.

12.08.2021 року та 27.08.2021 року позивач звернулася з заявами до Шевченківської районної у м. Полтаві ради про скасування п. 14 рішення Шевченківської районної у м. Полтаві ради «Про передачу у власність земельних ділянок» від 10.09.2020 року на підставі ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», але їй було відмовлено з посиланням на те, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Вважає, що при прийнятті пункту 14 Шевченківської районної у м. Полтаві ради було порушено її право як користувача земельної ділянки, необхідної для обслуговування квартири, яка розташована в будинку, оскільки їй не залишилося земельної ділянки для обслуговування квартири, що розташована в будинку АДРЕСА_1 , а також не було враховано, що буд. АДРЕСА_1 є багатоквартирним.

У зв?язку з цим, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Шевченківської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_1 , треті особи: Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради, Полтавська міська рада, ОСОБА_3 про визнання недійсним і скасування пункту рішення Шевченківської районної у м. Полтаві ради «Про передачу у власність земельних ділянок» сорок п`ятої сесії сьомого скликання від 10.09.2020 року та скасування державної реєстрації задоволено.

Визнано недійсним та скасовано пункт 14 (з підпунктами 14.1 та 14.2) рішення сорок п?ятої сесії сьомого скликання Шевченківської районної у м. Полтаві ради «Про передачу у власність земельних ділянок» від 10.09.2020 року щодо затвердження проекту відведення та передання у власність ОСОБА_3 із земель комунальної власності земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площа якої відповідно до проекту відведення, виготовленого TOB НВІ «Земресурс» становить 787 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :15:008:0495.

Припинено речове право - право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :15:008:0495, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101, індексний номер рішення: №55623679 від 10.12.2020 року, здійснене в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Людмилою Олександрівною.

Стягнуто з Шевченківської районної у м. Полтаві ради на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 681,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 681,00 грн.

З вказаним рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим, та таким що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом неповно з?ясовано обставини, що мають значення для вирішення цієї справи.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд невірно застосував норми матеріального права, а саме: ч.2 ст.92 ЗК України, та не взяв до уваги той факт, що право постійного користування земельними ділянками характеризується обмеженим суб?єктним складом, при цьому громадяни не можуть набувати права постійного користування земельними ділянками. Вказує, що п. «д» ч.2 ст. 92 ЗК України застосовується лише при створенні співвлісниками багатоквартирного будинку юридичної особи, тобто їх (співвласників) об?єднання ОСББ, то окремі громадяни, такі як позивач ОСОБА_2 не мають жодної правової підстави для набуття права постійного користування земельною ділянкою для обслуговування багатоквартирного будинку, в якому знаходяться їх квартири. Також зазначає, що судом невірно розтлумачено норму ст. 42 ЗК України, та не взято до уваги частину 1 цієї статті, де чітко зазначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки надаються в постійне користування лише підприємствам, устовновам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Проте, по АДРЕСА_1 не було створено жодного ОСББ. Тому, виділення позивачу відповідної земельної ділянки із земель комунальної власності в постійне користування або власність суперечить нормам діючого законодавства. Посилається на те, що рішенням суду її незаконно позбавлено права власності на земельну ділянку, яка отримана нею на підставі договору дарування.

Від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання спростовуючи доводи, які викладені в апеляційній скарзі та підтримуючи рішення суду першої інстанції прохала апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін та інших осіб по справі. На моменту розгляду справи були присутні позивач та представники сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з?явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується Договором міни від 29.04.2011, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Дробітько В.В., зареєстрованого у реєстрі № 4-524, та Витягом про державну реєстрацію прав від 23.05.2011 року та зроблений відповідний запис ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 23.05.2011 року (а.с. 16, 17).

Також, на співлвасниками АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 та був ОСОБА_3 . Для обслуговування даного будинку, у спільне користування власникам квартир ще 1954 році рішенням виконавчого комітету Полтавськох міської ради було виділено земельну ділянку площею 2849 кв.м.

ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу від 11.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Якименко О.В., належало на праві приватної власності квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 104,0 кв.м., житловою площею 54,6 кв.м. до якої приналежні сарай Б, вбиральня В; навіс, а: погріб вхідний Д - 1: сарай Д. Земельна ділянка у власність не придбавалась (а.с. 36-38).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19.12.2019 року у справі №554/3253/19 позов ОСОБА_3 до Шевченківської районної ради в м. Полтаві ради припинено право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3 , з приналежними до нього господарськими спорудами. Загальна площа садибного (індивідуального) житлового будинку - садиби складає 104,4 кв.м, житлова площа 62,3 кв.м.

Визнано, що для обслуговування садибного (індивідуального) житлового будинку - садиби, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власності ОСОБА_3 технічно необхідною є земельна ділянка площею 0,0787 га, розміри якої відповідають фактичному користуванню (а.с.50-52).

Пунктом 14 рішення сорок п?ятої сесії сьомого скликання Шевченківської районної у м.Полтаві ради «Про передачу у власність земельних ділянок» від 10.09.2020 року, затверджено проект відведення та передано у власність ОСОБА_3 , із земель комунальної власності земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площа якої відповідно до проекту відведення, виготовленого ТОВ НВІ «Земресурс» становить 787 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :15:008:0495. Встановлено обмеження прав на земельну ділянку та сервітути згідно з висновками управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради та Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру. Зобов?язано ОСОБА_3 звернутися в геодезичну організацію з приводу винесення в натурі меж земельної ділянки; провести державну реєстрацію права на земельну ділянку в порядку, визначеному чинним законодавством; стати на облік в державній податковій інспекції в м.Полтаві (а.с. 185).

Згідно висновку експерта № 16-19 від 02.05.2019 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 є багатоквартирним житловим будинком і не відноситься до садибної забудови (а. с. 62-66).

15.09.2020 року державним реєстратором Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Даньшіною А.В. було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :15:008:0495, площа якої становить 0,0787 га, місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1 , присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 - за ОСОБА_3 .

Відповідно до договору дарування від 10.12.2020 року ОСОБА_3 безоплатно передав своїй дочці ОСОБА_8 у власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , з розташованим на ній житловим будинком за АДРЕСА_1 з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами. На земельній ділянці площею 0,0787 га, кадастровий номер :15:008:0495 розташовано житловий будинок загальною площею 104,4 кв.м, житловою площею 62,3 кв.м. та надвірні будівлі та споруди, вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Л.О., зареєстрований у реєстрі за № 1782 (а.с. 102-103).

12.08.2021 року та 27.08.2021 року позивач ОСОБА_2 зверталася з заявами до Шевченківської районної у м. Полтаві ради про скасування п. 14 рішення Шевченківської районної у м. Полтаві ради «Про передачу у власність земельних ділянок» сорок п?ятої сесії сьомого скликання від 10.09.2020 року (а.с. 23-27). Проте, Шевченківською районною у м. Полтаві ради відмовлено з посиланням на те, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що дії Шевченківської районної у місті Полтаві ради порушили норми чинного законодавства при передачі земельної ділянки ОСОБА_3 , тому дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обгрунтованими.

Проте, повністю з такими висновками суду, колегія суддів погодитись не може, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та порушують норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 2 ст.144 Конституції України зазначено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Цьому конституційному положенню відповідають положення ч.9 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» у яких визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання недійсним акта (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина першастатті 81 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено, що будинок АДРЕСА_1 у відповідності до п.1 ч.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» належить до багатоквартирного будинку. Вказана обставина також встановлена постановою Верховного суду від 28.10.20220 року у справі №554/9311/18. Земельна ділянка на якій розташований будинок переданна у спільне користування власникам квартир.

Відповідач Шевченківська районна у м. Полтаві рада, приймаючи оскаржуване рішення затвердила проект відведення та передала у власність ОСОБА_3 із земель комунальної власності земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площа якої відповідно до проекту відведення, виготовленого ТОВ НВІ «Земресурс» становить 787 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, не врахувавши норми Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та норми земельного законодавства України.

Статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що багатоквартирний будинок - це житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири.

Згідно з частиною другою статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Правовий режим спірної земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, та прибудинкової території визначається земельним законодавством, зокрема Земельним кодексом України.

Відповідно до статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема - співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Тобто, право постійного користування земельними ділянками характеризується обмеженим суб?єктним складом, при цьому громадяни не можуть набувати права постійного користування земельними ділянками.

Оскільки, пункт «д» ч.2 ст. 92 ЗК України застосовується лише при створенні співвласниками багатоквартирного будинку юридичної особи, тобто їх (співвласників) об?єднання ОСББ, то окремі громадяни, не мають жодної правової підстави для набуття права постійного користування земельною ділянкою для обслуговування багатоквартирного будинку, в якому знаходяться їх квартири.

Частиною першою-третьою статті 42 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що співвласники багатоквартирного будинку набувають права власності чи права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення їх житлових, соціальних і побутових потреб, після передачі такої ділянки у їх власність чи у користування на загальних підставах у вставленому законом порядку. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці комунальної власності, яка передана у спільне користування власників кваритир, межі прибудинкової території не визначені. Питання порядку користування вказаною земельною ділянкою власниками квартир не вирішувалося. Відповідно будь-які питання повязанні з розпорядженням даною земельною діялнкою чи її частиною повинні вирішуватися з врахуванням прав та інтересів всіх власників квартир.

Як вбачається з матеріалів справи передача земельної ділянки ОСОБА_9 проводилася на підставі рішення суду, без увідомлення інших співкористувачів земельної ділянки та без врахування їх інтересів.

З урахуванням вищевикладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії Шевченківської районної у місті Полтаві ради порушили норми чинного законодавства при передачі земельної ділянки ОСОБА_3 , тому суд дійшов правильного висновку в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання недійсним та скасування п.14 (з підпунктами 14.1 та 14.2) рішення сорок п?ятої сесії сьомого скликання Шевченківської районної у м. Полтаві ради «Про передачу у власність земельних ділянок» від 10.09.2020 року щодо затвердження проекту відведення та передання у власність ОСОБА_3 із земель комунальної власності земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площа якої відповідно до проекту відведення, виготовленого TOB НВІ «Земресурс» становить 787 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :15:008:0495.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині припинення речового права права власності ОСОБА_1 на вищевказану земельну ділянку.

На думку колегії суддів вказана вимога не є похідною від вимоги про скасування рішення органу смісцевого самоврядування, а тому не може бути вирішенна, до того часу, поки діє та є чинною правова підстава згідної якою відповідач ОСОБА_1 набула права власності на спірну земельну ділянку.

Стаття 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» визначає перелік документів на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстав, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація права не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. (Постанова ОП КГС ВС від 24.01.2020 у справі №910/10987/18).

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченомупідпунктом "а"пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченомупідпунктом "а"пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Підставою виникнення права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :15:008:0495 площею 0,0787 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і спорудза адресою: АДРЕСА_1 , з розташованим на ній житловим будинком за АДРЕСА_1 з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами є рішення сорок п?ятої сесії сьомого скликання Шевченківської районної у м. Полтаві ради «Про передачу у власність земельних ділянок» від 10.09.2020 року, яке судом апеляційної інстанції визнано недійсним і скасовано в частині затвердження проекту відведення та передання у власність ОСОБА_3 із земель комунальної власності земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу ОСОБА_1 набула права власності на вказану земельну ділянку на підставі договору дарування від 10.12.2020 року за яким ОСОБА_3 безоплатно передав своїй дочці ОСОБА_8 у власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , з розташованим на ній житловим будинком за АДРЕСА_1 з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами. На земельній ділянці площею 0,0787 га, кадастровий номер :15:008:0495 розташовано житловий будинок загальною площею 104,4 кв.м, житловою площею 62,3 кв.м. та надвірні будівлі та споруди, вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Л.О., зареєстрований у реєстрі за № 1782 (а.с. 102-103).

З огляду на викладене та враховуючи вимоги ст. 204 ЦК України, колегія суддів приходить висновку, що вимога про припинення речового права права власності ОСОБА_1 здійснене в реєстрі речових прав, без вирішення питання правомірності набуття останньою права власності на спірну земельну ділянку, є передчасною та не підлягає задоволенню, оскільки в такому випадку будуть безпідставно порушенняі її права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 скасування рішенняОктябрського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2022 року в частині припинення речового права права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :15:008:0495, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні цих позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

При подачі позову ОСОБА_2 сплачено 908,00 грн. судового збору, а відповідачем ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги 1362,00 грн.

Оскільки даною постановою позов задоволено частково, тому судові витрати підлягають новому розподілу.

Відтак з відповідача Шевченківської районної у м. Полтаві ради на користь позивача ОСОБА_2 необхідно стягнути суму понесених нею судових витрат у розмірі частки задоволених позовних вимог, що становить 908,00 грн.

При цьому з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 підлягає до стягненню сума судових витрат, відповідно до частки відмовлених позовних вимог, а саме 1362,00 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2022 року в частині припинення речового права - права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :15:008:0495, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101, індексний номер рішення: №55623679 від 10.12.2020 року, здійснене в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Людмилою Олександрівною скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з Шевченківської районної у м. Полтаві ради на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1362,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови вигоитовлено 29 вересня 2022 року.

Головуючий суддя : __________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ О.Ю. Кузнєцова _______________ Л.М. Хіль