Справа №731/208/22
Провадження №2/731/93/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2022 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Борсук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2022 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 15 липня 2021 року ОСОБА_1 уклала з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» електронний кредитний договір № 3596072, відповідно до якого отримала фінансовий кредит у сумі 10 000,00 грн строком на 30 днів, зобов`язавшись повернути кредит, сплатити комісію та проценти 14 серпня 2021 року. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало ОСОБА_1 грошові кошти шляхом переказу на її картковий рахунок. ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, зокрема, не повернула кредит у сумі 10 000,00 грн, не сплатила комісію у сумі 700,00 грн та проценти у сумі 2 640,00 грн, які нараховані за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитним коштами.

У зв`язку з тим, що позичальник продовжувала користуватися кредитними коштами після закінчення первісного строку кредитування, їй на підставі пунктів 2.2.2., 2.2.3., 2.3.1.2. договору нараховано відсотки за стандартною (базовою) процентною ставкою, визначеною у п. 1.6. договору на рівні 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

27 жовтня 2021 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН», користуючись відповідним правом, передбаченим у п. 3.2.6 кредитного договору, керуючись главою 47 ЦК України, уклало договір відступлення прав вимоги № 78-МЛ від 27 жовтня 2021 року, яким передало право вимоги за кредитним договором № 3596072 від 15 липня 2021 року ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ».

На адресу боржника було відправлено повідомлення про заміну кредитора та повідомлення - вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 3596072 від 15 липня 2021 року, а також досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості від 04 липня 2022 року.

Просять стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 43 340 грн, яка складається з 10 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 32 640,00 грн заборгованості за відсотками, 700,00 грн заборгованості за комісією, а також сплачений судовий збір у сумі 2 481,00 грн.

Справа розподілена судді Савенку А.І. 22 серпня 2022 року (після виходу судді з відпустки).

Провадження у справі відкрито 29 серпня 2022 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 23 вересня 2022 року.

14 вересня 2022 року надійшов відзив відповідача на позовну заяву (а.с. 60-62).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду повідомлений належним чином. У позовній заяві представник просить розглянути справу за відсутності представника товариства. Крім того, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с. 64).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 59), у відзиві просить розглянути справу без її участі та відмовити у задоволенні позову (а.с. 60-62). На обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Другий примірник договору їй не надано, а лише залишено позивачем в Особистому кабінеті. З 16 серпня 2022 року їй заблоковано доступ до Особистого кабінету. Тому вона не має змоги перевірити, чи залишилися умови договору незмінними.

Посилається на ч. 2 ст. 1050 ЦК України та правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та 04 липня 2018 року у справі № 10/11534/13-ц, відповідно до яких право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги.

Зазначає також, що зважаючи на безпосереднє поширення Закону України «Про захист прав споживачів» на відносини про стягнення заборгованості за мікропозикою, у боржника є можливість визнати положення договору (якими передбачена відповідальність за порушення зобов`язань, тобто пеня та штрафи) недійсними.

Вимоги про нарахування та сплату заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам принципу верховенства права, а також суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Жодних повідомлень від первісного чи нового кредитора вона не отримувала.

На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 липня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 3596072 в електронній формі, відповідно до якого товариство надало позичальнику грошові кошти у сумі 10 000,00 грн строком на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалась 14 серпня 2021 року повернути кредит, сплатити комісію та проценти (а.с. 14, 15-19, 24).

Платіжним дорученням № 51302454 підтверджується, що 15 липня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» надало ОСОБА_1 кошти у сумі 10 000,00 грн згідно з договором 3596072 (а.с. 22).

З роздруківки хронології вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину вбачається, що спочатку позичальник ввела дані по заяві та відправила її на розгляд позикодавця, потім їй запропонували інші умови, які вона прийняла, надалі в особистому кабінеті позичальника створено пропозицію про укладенні кредитного договору (оферту), яку позичальник акцептувала. Після цього друкована форма укладеного кредитного договору була розміщена в особистому кабінеті позичальника ОСОБА_1 та на її картку було перераховано кредитні кошти.

Вказаною роздруківкою спростовується твердження відповідача про те, що вона не могла отримати примірник договору, щоб зберегти у себе саме той текст договору, який вона уклала. Ніщо не перешкоджало відповідачеві роздрукувати укладений нею договір та дотримуватися його умов без будь-яких сумнівів та побоювань, що його зміст буде змінено позичальником в односторонньому порядку. Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач змінював текст кредитного договору після його підписання сторонами.

Пунктом 1.3. договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів з 15 липня 2021 року (строк кредитування).

Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 2 640,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно з положеннями п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2., 2.3. цього договору (п. 1.7. договору).

Пунктом 2.2.3. Договору передбачено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена пунктом 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом усього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозиції тощо, визначена в п. 1.5.2. процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного пунктом 1.3., запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену пунктом 1.6. договору. Якщо визначена пунктом 1.5.2. процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти для з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно з пунктом 2.3.1.2. продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно з п. 1.6. договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартний (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою, встановленою пунктом 1.6. та процентною ставкою, визначеною пунктом 1.5.2. договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Пунктом 2.3. передбачена пролонгація на пільгових або стандартних (базових) умовах. Зокрема, відповідно до п. 2.3.1.1. позичальник може вчинити певні дії для пільгової пролонгації, а пунктом 2.3.1.2 передбачена автоматична (за замовчуванням) пролонгація договору у разі, якщо позичальник продовжує користуватися кредитним коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, що загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Крім того, пунктом 4.2. договору передбачено право позикодавця здійснювати нарахування позичальнику процентів за базовою ставкою, зазначеною в п. 1.6. Договору, після закінчення строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6. договору. ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» після 13 жовтня 2021 року вказаним правом не скористалися та таких процентів ОСОБА_1 не нараховували.

Відповідно до розрахунку заборгованості та відомості про щоденні нарахування та погашення, доданих до позовної заяви, заборгованість ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 3596072 складає 43 340,00 грн, з яких 10 000,00 грн тіло кредиту, 700,00 грн комісія за кредит та 32 640,00 грн проценти.

Зокрема, за період з 15 липня 2021 року до 14 серпня 2021 року проценти нараховані за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, у розмірі 88,00 грн за кожен день користування кредитом, на підставі п. 1.5.2 договору, на загальну суму 2 640,00 грн; а за період з 15 серпня 2021 року до 13 жовтня 2021 року, тобто протягом 60 днів пролонгації на стандартних (базових) умовах, за ставкою 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, у розмірі 500,00 грн за кожен день користування кредитним коштами, на підставі пунктів 1.6., 2.3.1.2. договору, на загальну суму 30 000,00 грн (а.с. 25, 26).

Проаналізувавши наведені положення договору та розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що заборгованість нарахована з чітким додержанням положень договору про споживчий кредит, який підписаний сторонами.

З аналізу положень кредитного договору вбачається, що первісний 30-денний строк кредитування було пролонговано на стандартних (базових) умовах на 60 днів, тобто до 13 жовтня 2021 року. Саме до 13 жовтня 2021 року відповідачу і нараховано проценти, після чого їх нарахування припинено. Наведене нівелює посилання відповідача на ч. 2 ст. 1050 ЦК України та правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та 04 липня 2018 року у справі № 10/11534/13-ц, відповідно до яких право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та 04 липня 2018 року у справі № 10/11534/13-ц, оскільки вони сформовані у справах, які мають зовсім інші фактичні обставини.

27 жовтня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за договором про споживчий кредит № 3596072 ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», що підтверджується копіями договору відступлення прав вимоги № 78-МЛ від 27 жовтня 2021 року (а.с. 27-31), витягу з Реєстру боржників до вказаного договору (а.с. 32), акту приймання-передачі реєстру боржників (а.с. 33) та платіжного доручення, яким здійснено оплату за відступлення права вимоги у сумі, передбаченій договором № 78-МЛ від 27 жовтня 2021 року (а.с. 34).

27 жовтня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» сформовано повідомлення про відступлення права вимоги та суму заборгованості за договором (а.с. 38).

Аналогічне повідомлення вимога сформоване ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (а.с. 36-37).

04 липня 2022 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» надіслало ОСОБА_1 досудову вимогу, у якій повідомило про відступлення права вимоги за кредитним договором № 3596072 від 15 липня 2021 року та про необхідність сплатити заборгованість за вказаним кредитним договором із зазначенням рахунку для сплати (а.с. 35, 39-41, 42-44).

Зі списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с. 42-44) та роздруківки трекінгу поштового відправлення 248 (а.с. 67) вбачається, що вказана досудова вимога була надіслана ОСОБА_1 05 липня 2022 року, проте поштове відправлення не було вручене адресату у зв`язку з її письмовою відмовою від одержання.

За таких обставин суд критично ставиться до повідомлення відповідача, наведеного у відзиві, про те, що вона не отримувала від позивача ніяких листів та матеріалів про досудове врегулювання спору.

Крім того, суд вважає неспроможними посилання відповідача ОСОБА_1 на положення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», де вказано, що несправедливими є умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Проценти, нараховані за користування кредитним коштами протягом строку кредитування, а саме протягом 60-денного періоду пролонгації кредитного договору на стандартних (базових) умовах, не є компенсацією в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Суд вважає, що договір позики підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору, та була ознайомлена з сукупною вартістю кредиту. При добросовісному виконанні зобов`язання позивачкою не настали б негативні наслідки, пов`язані з простроченням виконання зобов`язань.

При цьому відповідач не надала суду жодних доказів на підтвердження факту звернення до суду з позовом про зміну або визнання недійсними положень договору про розмір процентів за користування кредитними коштами, або ж відповідного рішення суду за результатами розгляду такого позову.

За таких обставин, оскільки умови договору щодо розміру процентів споживачем у судовому порядку не оспорювалися, вказані проценти нараховані відповідно до умов договору, підписаного сторонами, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 481,00 грн (а.с. 1, 5), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», , юридична адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, поверх 3; адреса для листування: 79000, м. Львів, а/с 45, заборгованість за кредитним договором № 3596072 від 15 липня 2021 року станом на 27 жовтня 2021 року в сумі 43 340 (сорок три тисячі триста сорок) гривень та судовий збір у сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня, а всього стягнути 45 821 (сорок п`ять тисяч вісімсот двадцять одну) гривню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко