Постанова

Іменем України

28 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 607/6274/19

провадження № 61-4061св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: державний реєстратор Завалівської сільської ради Тернопільської області Кухаришин Василь Васильович, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року у складі колегії суддів: Міщія О. Я., Костів О. З., Шевчук Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до державного реєстратора Завалівської сільської ради Тернопільської області Кухаришина В. В., Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_3 про визнання протиправними дій відділу щодо державної реєстрації земельних ділянок, скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав власності на земельні ділянки та визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 придбав шляхом участі в електронних торгах з реалізації арештованого майна, проведеного ДП «СЕТАМ», земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:001:0588, площею 0,0650 га, :01:001:0589, площею 0,0650 га, :01:001:0590, площею 0,0649 га, :01:001:0591, площею 0,0678 га, :01:001:0635, площею 0,453 га, :01:001:0634 площею 0,1399 га, :01:001:0636, площею 0,3182 га.

ОСОБА_2 шляхом участі в електронних торгах з реалізації арештованого майна, проведеного ДП «СЕТАМ», придбав земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0627, площею 0,0983 га та :01:001:0628, площею 0,0930 га.

Вказані земельні ділянки належали боржнику ОСОБА_3 і були реалізовані на електронних торгах в межах виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 607/710/15, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 18 червня 2015 року, про стягнення із

ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошових коштів в сумі

1 317 768,91 грн та виконавчого листа № 607/1061/16 від 18 червня 2015 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 953 736,80 грн.

Позивачі вказували, що після продажу земельних ділянок на електронних торгах попередній власник відповідач ОСОБА_3 замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання відчужених земельних ділянок, внаслідок чого Відділом у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області були зареєстровані нові земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0648, площею 0,2627 га, :01:001:0649, площею 0,4259 га, :01:001:0650, площею 0,5929 га, :01:001:0651, площею 0,1591 га, :01:001:0652, площею 0,1591 га, які розташовані на території Шляхтинецької сільської ради, Тернопільського району Тернопільської області.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили, що відповідачами було протиправно припинено реєстрацію куплених ними на електронних торгах земельних ділянок, а також проведена державна реєстрація новостворених земельних ділянок та права власності на них за ОСОБА_3 , хоч на час реєстрації були внесені відомості про арешт земельних ділянок.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили:

1) визнати протиправними дії Відділу у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок шляхом закриття Поземельної книги, державної реєстрації нових земельних ділянок, розташованих на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за кадастровими номерами :

- :01:001:0648, площею 0,2627 га, яка утворилась в результаті об`єднання земельних ділянок :01:001:0588 площею 0,0650 га, :01:001:0589 площею 0,0650 га, :01:001:0590, площею

0, 0649 га та :01:001:0591 площею 0, 0678 га;

- :01:001:0649 площею 0,4259 га, яка утворилась в результаті об`єднання земельних ділянок :01:001:00627 площею 0,0983 га, :01:001:0628 площею 0,0930 га, :01:001:0625 площею 0,1039 га та :01:001:0629 площею 0,1305 га;

- :01:001:0650 площею 0,5929 га, яка утворилась в результаті об`єднання земельних ділянок :01:001:0635 площею 0,453 га та :01:001:0634 площею 0,1399 га;

- :01:001:0651 площею 0,1591 га та :01:001:0652 площею 0,1591 га, які утворились в результаті поділу земельної ділянки :01:001:0636, площею 0,3182.

2) Визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня

2018 року про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0648, :01:001:0649, :01:001:0650, :01:001:0651 та :01:001:0652 за ОСОБА_3

3) визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами :01:001:0648 площею 0,2627 га, :01:001:0650 площею 0,5929 га, :01:001:0651 площею 0,1591 га, :01:001:0652 площею 0,1591, які розташовані на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області;

4) визнати за ОСОБА_2 право власності на 9/20 частин земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0649 площею 0,4259 га, яка розташована на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 21 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що у позивачів відсутнє свідоцтво про придбання спірного нерухомого майна з електронних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги, а також відсутня відмова нотаріуса у видачі такого свідоцтва, оскільки позивачі не звертались щодо його видачі. Акт про проведені електронні торги не є тим документом, що підтверджує право власності на майно. Він лише підтверджує той факт, що електронні торги з реалізації майна відбулись та визначено переможців, і в подальшому є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання майна з торгів. Після внесення відомостей до Реєстру прав за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру формується інформація з нього, яка й підтверджує набуття права власності на нерухоме майно.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від

21 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Визнано протиправними дії Відділу у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок шляхом закриття Поземельної книги, державної реєстрації нових земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:001:0648 площею 0,2672 га, :01:001:0649 площею 0,4259 га, :01:001:0650 площею 0,5929 га, :01:001:0651 площею 0,1591 га, :01:001:0652 площею 0,1591 га, що розташовані на території Шляхтинецької сільської ради, Тернопільського району Тернопільської області.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня 2018 року про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0648, :01:001:0649, :01:001:0650, :01:001:0651, :01:001:0652 за ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:001:0648 площею 0,2627 га, :01:001:0650 площею 0,5929 га, :01:001:0651 площею 0,1591 га, :01:001:0652 площею 0,1591 га, які розташовані на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 9/20 частин земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0649 площею 0,4259 га, яка розташована на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Стягнуто з державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В., Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_3 у рівних частинах на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 13 495,20 грн.

Стягнуто з державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В., Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_3 у рівних частинах на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 5 522,70 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_3 не мав права звертатися до Відділу у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо поділу і об?єднання проданих з торгів земельних ділянок, оскільки їх власниками вже були позивачі. На момент вчинення реєстраційних дій не був знятий арешт із набутих позивачами земельних ділянок, а відтак державний кадастровий реєстратор був зобов?язаний відмовити у здійсненні державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0648, :01:001:0649, :01:001:0650, :01:001:0651, :01:001:0652, оскільки вони знаходяться в межах арештованих земельних ділянок. Урахувавши, що видача переможцю прилюдних торгів акту про придбання майна з прилюдних торгів є посвідченням факту належності йому на праві власності майна, придбаного з прилюдних торгів, а також неможливість реалізувати свої права на придбане майно через нотаріуса чи іншого суб`єкта, апеляційний суд вважав, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання за ними права власності на придбані земельні ділянки.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У березні 2022 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Тернопільського апеляційного суду від

03 лютого 2022 року та залишити в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2021 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що позов про визнання права власності у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України, пред?являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законом підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Об?єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності є оспорення або невизнання наявного права, а не намір набути таке право за рішенням суду. Акт про проведенні електронні торги не є тим документом, що підтверджує право власності на майно. Він лише підтверджує той факт, що електронні торги з реалізації майна відбулись та визначено переможців, і у подальшому є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання майна з торгів. Позивачі після проведення електронних торгів не звертались до нотаріуса за отриманням свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та внесення відповідного запису до реєстру прав. Заявник вказує, що позовні вимоги про визнання права власності є не правильним способом захисту порушеного права, віндикаційний позов не заявлено.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування апеляційним судом в оскаржуваному рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в справі

№ 922/3537/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня

2021 року в справі 916/1415/19, постанові Великої Палати Верховного Суду

від 02 лютого 2021 року в справі № 925/642/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року в справі 334/3161/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року в справі № 200/606/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі

№ 925/1265/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня

2018 року в справі № 338/180/17, постанові Великої Палати Верховного Суду

від 11 вересня 2018 року в справі № 905/1926/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року в справі

№ 910/3907/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі № 488/5027/14-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року в справі № 19/028-10/13 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2022 року поновлено представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , строк на касаційне оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року.

Відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Зупинено виконання постанови Тернопільського апеляційного суду

від 03 лютого 2022 року в частині стягнення судових витрат з державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В., Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_3 у рівних частинах на користь ОСОБА_1 в розмірі 13 495,20 грн та стягнення судових витрат з державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В., Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_3 у рівних частинах на користь

ОСОБА_2 в розмірі 5 522,70 грн, а в іншій частині - зупинено дію постанови Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року до закінчення касаційного провадження.

15 червня 2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи

У справі, яка переглядається, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 21 жовтня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист № 607-719/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 коштів у розмірі 1 200 000,00 грн та

114 114,00 грн.

10 жовтня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист № 607/1061/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 953 736,81 грн інфляційних втрат. Вказані виконавчі листи пред`явлені до виконання та у виконавчій службі перебуває зведене виконавче провадження.

Постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 10 жовтня 2016 № 52615791 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що йому належить.

Відповідно до Акту опису і арешту майна від 20 вересня 2016 року проведено опис і арешт належного ОСОБА_3 майна, у тому числі земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0634, :01:001:0635 та :01:001:0636, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район Шляхтинецька сільська рада.

Відповідно до Акту опису і арешту майна від 22 листопада 2016 року проведено опис і арешт належного ОСОБА_3 майна, у тому числі земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0627, :01:001:0628, :01:001:0588, :01:001:0589, :01:001:0590, :01:001:0591, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район Шляхтинецька сільська рада.

Відповідно до Актів про проведення електронних торгів від 05 грудня 2016 року, ОСОБА_1 визнано переможцем електронних торгів з реалізації належних ОСОБА_3 земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:001:0634, площею 0,1399 га, :01:001:0635, площею 0,453 га, :01:001:0636, площею 0,3182 га, які знаходяться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район Шляхтинецька сільська рада, цільове призначення «для індивідуального садівництва».

Відповідно до Актів про проведення електронних торгів від 14 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнано переможцем електронних торгів з реалізації належних ОСОБА_3 земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:001:0588, площею 0,0650 га, :01:001:0589, площею 0,0650 га, :01:001:0590, площею 0,0649 га, :01:001:0591, площею 0,0678 га, які знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район Шляхтинецька сільська рада, цільове призначення «для індивідуального садівництва».

Відповідно до Актів про проведення електронних торгів від 14 лютого 2018 року ОСОБА_6 визнано переможцем електронних торгів з реалізації належних ОСОБА_3 земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:001:0627, площею 0,0983 га, :01:001:0628, площею 0,0960 га, які знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район Шляхтинецька сільська рада, цільове призначення «для індивідуального садівництва».

25 травня 2018 року ОСОБА_3 замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо:

- поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0636 площею 0,3182 га, на дві земельні ділянки;

- об`єднання земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0635 площею 0,4530 га, та кадастровий номер :01:001:0634 площею

0,1399 га, які вже були продані на електронних торгах 05 грудня 2016 року.

Також, ОСОБА_3 замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо:

- об`єднання земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0588 площею 0,0650 га, :01:001:0589 площею 0,0650 га;

- об`єднання земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0590 площею 0,0649 га, :01:001:0591 площею 0,0678 га;

- об`єднання земельних ділянок кадастровий номер :01:001:00627 площею 0.0983 га, :01:001:00628, площею 0.0930 га, :01:001:00625 площею 0,1039 га, :01:001:00629 площею 0.1305 га.

Таким чином, внаслідок поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0636 площею 0,3182 га, на дві земельні ділянки у Державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,3182 га кадастровий номер :01:001:0636 скасовано, а Поземельну книгу на таку земельну ділянку закрито.

У Поземельній книзі на земельні ділянки, кадастровий номер :01:001:0651 площею 0,1591 га та кадастровий номер :01:001:0652 площею 0,1591 га, сформовані в результаті поділу, здійснено запис про такий поділ із зазначенням скасованого кадастрового номеру :01:001:0636 земельної ділянки площею 0,3182 га.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня 2018 року № 41318691 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0651 площею 0,1591 га за ОСОБА_3 .

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня 2018 року № 41319792 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0652 площею 0,1591 га за ОСОБА_3 .

Внаслідок об`єднання земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0635 площею 0,4530 га, та кадастровий номер :01:001:0634 площею 0,1399 га у Державному земельному кадастрі записи про державну реєстрацію земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0635 площею 0,4530 га, та кадастровий номер :01:001:0634 площею 0,1399 га скасовано, а Поземельні книги на ці земельні ділянки закрито.

У Поземельній книзі на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0650 площею 0,5929 га, сформовану в результаті об`єднання, здійснено запис про таке об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів :01:001:0634 площею 0,1399 га та :01:001:0635 площею 0,4530 гектара.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня 2018 року № 41308250 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0650 площею 0,5929 га за ОСОБА_3 .

Внаслідок об`єднання земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0588 площею 0,0650 га, :01:001:0589 площею 0,0650 га; :01:001:0590 площею 0,0649 га, :01:001:0591 площею 0,0678 га у Державному земельному кадастрі записи про державну реєстрацію земельних ділянок: кадастровий номер :01:001:0588, площею 0,0650 га, кадастровий номер :01:001:0589, площею

0,0650 га; кадастровий номер :01:001:0590, площею 0,0649 га, кадастровий номер :01:001:0591 площею 0,0678 га скасовано, а Поземельну книгу на ці земельні ділянки закрито.

У Поземельній книзі на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0648, площею 0,2627 га, сформовану в результаті об`єднання, здійснено запис про таке об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок :01:001:0588, площею 0,0650 га, :01:001:0589, площею 0,0650 га; :01:001:0590, площею 0,0649 га, :01:001:0591, площею 0,0678 га.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня 2018 року № 41324519 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0648, площею 0,2627 га, за ОСОБА_3 .

Внаслідок об`єднання земельних ділянок: кадастровий номер :01:001:00627 площею 0,0983 га, кадастровий номер :01:001:00628, площею 0,0930 га, кадастровий номер :01:001:00625, площею 0,1039 га, кадастровий номер :01:001:00630, площею 0,1305 га у Державному земельному кадастрі у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, записи про державну реєстрацію земельних кадастровий номер :01:001:00627, площею 0,0983 га, кадастровий номер :01:001:00628, площею 0,0930 га, кадастровий номер :01:001:00625, площею 0,1039 га, кадастровий номер :01:001:00630, площею 0,1305 га скасовано, а Поземельні книги на ці земельні ділянки закрито.

У Поземельній книзі на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0649, площею 0,4259 га, сформовану в результаті об`єднання, здійснено запис про таке об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок :01:001:00627, площею 0,0983 га, :01:001:00628, площею 0,0930 га, :01:001:00625, площею 0,1039 га, :01:001:00630, площею 0,1305 га.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня 2018 року № 41321850 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0649, площею 0,4259 га, за ОСОБА_3 .

Відповідно до листа відділу у Тернопільському районі Міськрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області за № 29-19-0.201-196/117-21 від

16 квітня 2021 року вбачається, що:

- земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0649 утворена в результаті об`єднання земельних ділянок :01:001:0627, :01:001:0628, :01:001:0625, :01:001:0630;

- земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0636 була поділена на дві земельні ділянки :01:001:0651 та :01:001:0652;

- земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0648 утворена шляхом об`єднання земельних ділянок :01:001:0588, :01:001:0589, :01:001:0590, :01:001:0591;

- земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0650 сформована в результаті об`єднання земельних ділянок за кадастровими номерами :01:001:0635 та :01:001:0634.

Рішеннями Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справах за № 607/11488/19 від 11 грудня 2019 року та № 607/9369/19 від

07 листопада 2019 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позовів про визнання недійними електронних торгів.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , отримавши Акти про проведені електронні торги від 14 лютого 2018 року, які посвідчують придбання ними земельних ділянок за кадастровими номерами :01:001:0625, :01:001:0627, :01:001:0628, :01:001:0590, :01:001:0591, :01:001:089, :01:001:0588, звернулись до приватного нотаріуса Чопик І. Я. з метою оформлення права власності на придбане майно, проте нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій згідно письмового роз`яснення від 15 лютого 2018 року без винесення постанови, в зв`язку з наявністю зареєстрованого обтяження речових прав на нерухоме майно, який був накладений згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 607/2302/18 за позовом ОСОБА_3 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, ДП «СЕТАМ» про визнання електронних торгів недійсними.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення апеляційного суду відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним.

Згідно частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно із статтею. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із статтею 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, із змісту статті 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.

Суб`єктом вимог про визнання права власності може бути будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.

Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України, є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, окрім судового, шляху відновлення порушеного права.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 334/16879/15-ц.

Системний аналіз наведених положень свідчить про те, що набуття права власності на певні об`єкти передбачає наявність юридичного складу, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

Різновидом договору купівлі-продажу є продаж майна на прилюдних торгах, сторонами якого є організатор торгів як продавець та переможець торгів як покупець, а його істотними умовами - предмет договору та покупна ціна.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, складення державним виконавцем за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Зазначений правовий висновок, викладено у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013року у справі №6-174цс12.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Виходячи зі змісту статті 27 Закону України № 1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документами, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно, зокрема, є: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації (наприклад, договір купівлі-продажу, міни, дарування тощо), чи його дублікат; свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 01 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; видане нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди тощо.

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №911/3594/17).

Також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 та від 07 квітня 2020 у справі № 916/2791/13 зроблено правовий висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

Відповідно до вимог пунктів 8, 9, 10 Розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5, Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно.

Переможець електронних торгів зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивачів відсутнє свідоцтво про придбання спірного нерухомого майна з електронних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги, а також відсутня відмова нотаріуса у видачі такого свідоцтва, оскільки позивачі не звертались щодо його видачі.

У пункті 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20) зроблено висновок про те, що «свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, не є правовстановлюючим документом, а лише підтверджує вчинення сторонами дій, спрямованих на передання нерухомого майна у володіння покупцю. Видача свідоцтва не тягне переходу права власності на нерухоме майно від боржника до покупця. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Абзац другий пункту 8 розділу X Порядку, відповідно до якого у випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги, не відповідає зазначеній нормі закону, а тому не підлягає застосуванню згідно з частиною сьомою статті 10 ЦПК України. Тому свідоцтво є лише підставою для державної реєстрації права власності за покупцем, але не є правовстановлюючим документом, і вичерпує свою дію із здійсненням такої реєстрації».

Таким чином висновок суду першої інстанції є безпідставним, оскільки свідоцтво є лише підставою для державної реєстрації права власності за покупцем, але не є правовстановлюючим документом, і вичерпує свою дію із здійсненням такої реєстрації. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах є акт про проведені електронні торги.

Позивачі зазначили, що вони були позбавлені можливості реалізувати свої права, як набувачі майна, хоч виконали свій обов?язок щодо оплати за майно, отримали акти про проведені електронні торги та звернулись до нотаріуса за отриманням свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та реєстрацію права власності. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказали, що вони не мали і не мають в даний час можливості реалізувати свої права на придбане майно через нотаріуса чи іншого суб`єкта, оскільки у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про право власності на земельні ділянки, які куплені на електронних торгах, відсутні.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Визнання права як універсальний спосіб захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів передбачене у статті 16 ЦК України.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим, а саме повинно реально відновлювати наявне порушене, оспорене або невизнане право, такий спосіб має відповідати характеру правопорушення та цілям судочинства та не може суперечити принципу верховенства права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від

02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі

№ 916/1608/18.

Урахувавши, що видача переможцю прилюдних торгів акту про придбання майна з прилюдних торгів є посвідченням факту належності йому на праві власності майна, придбаного з прилюдних торгів, та зважаючи на відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, а також неможливість реалізувати свої права на придбане майно через нотаріуса чи іншого суб`єкта, апеляційний суд зробив правильний висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання на ними права власності на придбані земельні ділянки, із скасуванням рішення про їх державну реєстрацію, оскільки

ОСОБА_3 не мав права звертатися до Відділу у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та місті Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо поділу і об?єднання проданих з торгів земельних ділянок, оскільки їх власниками вже були позивачі. Крім того, на момент вчинення реєстраційних дій не був знятий арешт із набутих позивачами земельних ділянок.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, врахувавши обраний позивачами спосіб захисту порушених прав, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі

№ 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Аргументи, наведені у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та їм надана належна правова оцінка.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ

від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв?язку з вищевикладеним, Верховний Суд констатує, що аргументи, викладені у касаційній скарзі є неприйнятними, та такими, що не спростовують висновки суду апеляційної інстанції, а відтак касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого

2022 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року залишити без змін.

Поновити виконання та дію постанови Тернопільського апеляційного суду

від 03 лютого 2022 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов