СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5629/22

пр. № 2/759/3332/22

11 жовтня 2022 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря - Стеблецького В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні суду перебував вказаний позов. Визначено головуючого суддю Коваль О.А.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с.14).

У зв`язку з перебуванням судді Коваль О.А. на лікарняному, 23.08.2022 року на підставі розпорядження №463 керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва, здійснено повторний авторозподіл справи та згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судових справ між суддями вказану справу передано в провадження судді Бабич Н.Д. (а.с.18-20).

Ухвалою суду від 29.08.2022 р., справу прийнято до провадження та призначено судове засідання з викликом сторін (а.с.21).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.1995 р. Відповідач є колишньою дружиною позивача, шлюб між ними розірвано за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2015 р. На даний час відповідч зареєстрована у спірному приміщенні, хоча в зазначеній квартирі не проживає з січня 2013 року та вже не є членом сім`ї позивача. Реєстрація відповідача порушує права позивача, як власника квартири, в зв`язку з чим він просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, причини неявки не відомі. Від позивача 11.10.2022 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність (а.с.36). Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності (а.с.31).

Суд, розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення та відмову в задоволені позовних вимог.

За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК україни у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.1995 р. (а.с. 5).

Шлюб між сторонами по справі розірвано за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2015 р. (а.с.6).

Окрім позивача, в спірній квартирі зареєстрована відповідачка по справі (а.с.29).

Отже, реєстрація відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає власнику квартири у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном та позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Акту КП "РЕО-6" від 18.02.2015 року відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі (а.с.9, 37).

Згідно з ч. 1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною першою ст. 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно висновку Верховного Суду України викладеного у постанові від 16 листопада 2016 року, справа №6-709цс16 відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Оскільки відповідач позов визнала (а.с.31), що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає задоволенню. Таким чином суд вважає визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по платі судового збору в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 496,200 грн.

Судовий збір в розмірі 496,20 грн, що складає 50 відсотків від суми 992,40 грн. судового збору, сплаченого згідно квитанції №39 від 27.05.2022 року при поданні позовної заяви у даній справі, повернути із Державного бюджету України платнику - ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м.Києва.

Зазначити дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Зазначити дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Бабич Н.Д.