Справа № 638/5819/21
Провадження № 2/638/2064/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03.10.2022 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої судді: Штих Т.В.

за участі секретаря Зайченко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,-

встановив:

20.04.2021 Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача про стягнення суми.

Відповідно до ухвали від 30 квітня 2021 року провадження у справі відкрите.

Відповідно до ухвали від 15 червня 2021 року вказана цивільна справа прийнята до розгляду.

28.09.2021 позивач уточнив свої вимоги.

27.01.2022 позивач уточнив позовні вимоги, та остаточно просив стягнути з відповідача три відсотки річних від суми боргу у розмірі 2373,80 гривень, згідно рішення суду від 30 січня 2017 року по справі № 638/1510/16ц починаючи з 01.05.2016, що становить 81 гривна 77 копійок, інфляційні витрати від суми боргу у розмірі 2373,80 гривень, згідно рішення суду від 30 січня 2017 року по справі № 638/1510/16-ц, починаючи з 01.05.2016 1418 гривень 31 копійка, дольова частка від ефективності і використання лічильника тепла від збереженні коштів власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 62.9 кв.м.-11807,52 гривни, три відсотки річних від частки збереження відповідачем коштів 1289,44 гривень, інфляційні витрати від частки збереження відповідачем коштів 3506,36 гривень, суму судових витрат 26,50 гривень, судові витрати 908,00 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова у справі № 638/1510/16-ц було встановлено, що ОСОБА_2 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_2 та є власником квартири своєчасно не сплатила свою частку коштів в розмірі 440,82 гривни. Позивач вважає, що рішення не виконане, тому просить стягнути вказані вище кошти за невиконання рішення суду.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату судового засідання повідомлялась належним чином, відзиву на позовну заяву суду не надала.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновками експертів.

Згідно ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні докази як окремо, так в їх сукупності та взаємозв`язку суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідності відмови у їх задоволенні, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Дзержинського районного суду міста Харкова у справі № 638/1510/16-ц встановлено, що ОСОБА_2 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_2 та є власником квартири своєчасно не сплатила свою частку коштів в розмірі 440,82 гривни на користь ОСОБА_1 станом на час розгляду вказаної цивільної справи вказане рішення набрало чинності.

Позивачем не надано інформації про отримання відповідних виконавчих листів на виконання вказаного рішення. Не надано інформації про відкриття або відмови у відкритті виконавчого провадження по виконанню вказаного рішення.

Натомість позивач без посилання на конкретні докази штучно обраховує суми заборгованості за невиконання рішення суду.

Так до позову надано висновок за результатами експлуатації лічильника теплової енергії в житловому будинку від 19 травня 2016 року, складено самостійно позивачем, як « енергоаудитором».

Розрахунок економічної ефективності ( а.с.11,12).

Розрахунки використання тепла ( а.с.14-24).

Копія заочного рішення.

Звернення до суду.

Вказані докази надані у копіях, належним чином не засвідчені, джерело походження вказаних документів суду не відоме.

Крім вказаних доказів, які, власне, не впливають на позовні вимоги чи їх розрахунок, інших доказів не надано. З чого виходив позивач звертаючись з відповідними позовними вимогами суду не зрозуміло.

Відповідно до ст.1214 ЦК України, Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними.

Згідно статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.1160 ЦК України, особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії.

Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інши вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (ст.625 ЦК України).

З огляду на аналіз вказаних статей ЦК України, суд констатує, що зобов`язання повинно виконуватися, про що у рішенні від 30 січня 2017 року і йде мова стосовно правовідносин, що виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивач не зміг довести про невиконання вказаного рішення належними та допустимими доказами.

При таких обставинах суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, а як наслідок і відмовляє у задоволенні стягнення судового збору та судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263 265, 280 - 282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми - залишити без задоволення.

Судовий збір вважати сплаченим позивачем.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 жовтня 2022 року.

Головуючий