ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 760/4400/21

Провадження № 22-ц/4820/1575/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретаря:Шевчук Ю.Г.,

за участю: апелянта ОСОБА_1 , представників ГУ Національної гвардії України

Райчука О.С. , Заріпова Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року (суддя Салоїд Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про скасування рішення щодо відмови у приватизації квартири та зобов`язання вчинити дії,-
в с т а н о в и в :
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної гвардії України в особі органу приватизації управління розквартирування і капітального будівництва логістики Головного управління Національної гвардії України про скасування рішення щодо відмови у приватизації квартири та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що на підставі протоколу засідання житлово-побутової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №8 від 01 серпня 2018 року, протоколу засідання центральної житлово-побутової комісії ГУ національної гвардії України №9 від 02 жовтня 2018 року та рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 903 від 22.11.2018 року ОСОБА_1 та ще трьом членам його сім`ї дружині та двом донькам було надано у користування квартиру під номером АДРЕСА_1 , житловою площею 42,5 кв.м та загальною площею 77,5 кв.м.

Відповідно до рішення №27 від 09.06.2020 року органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні ГУ НГУ у задоволенні заяви ОСОБА_1 та членів його сім`ї про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 42,5 кв.м. та загальною площею 77,5 кв.м. було відмовлено без зазначення мотивів та причин такої відмови.

03 серпня 2020 року позивач повторно звернувся із заявою розглянути заяву щодо приватизації квартири за АДРЕСА_1 , і листом від 18.08.2020 року №27/29/3-А, який був надісланий йому 16.10.2020 року, орган приватизації відмовив у повторному розгляді такої заяви.

Рішення №27 від 09.06.2020 року органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні ГУ НГУ вважає протиправним, таким що порушує його та членів його сім`ї право на приватизацію житла.

У вказаному рішенні не було зазначено підстави для відмови в приватизації із посланням на відповідні нормативно-правові акти, а такі підстави фактично відсутні, а тому відповідач порушив вимоги статті 19 Конституції України та частини 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

У звязку з цим позивач просив суд скасувати рішення №27 від 09.06.2020 року органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні ГУ Національної гвардії України щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про приватизацію квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати ГУ Національної гвардії України в особі органу приватизації управління розквартирування і капітального будівництва логістики ГУ Національної гвардії України прийняти рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про приватизацію квартири АДРЕСА_1 шляхом безоплатної передачі йому та членам його сім`ї 71,8 кв.м загальної площі зазначеної квартири та продажу йому та членам його сім`ї 5,7 кв. м надлишків загальної площі зазначеної квартири.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2021 року замінено неналежного відповідача Головне управління Національної гвардії України в особі органу приватизації управління розквартирування і капітального будівництва логістики ГУ Національної гвардії України у даній справі належним Головним управлінням Національної гвардії України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про скасування рішення органу приватизації державного житлового фонду щодо відмови у задоволенні заяви про приватизацію квартири державного житлового фонду та зобов`язання про приватизацію квартири шляхом безоплатної передачі квартири АДРЕСА_1 загальною площею 71,8 кв.м та продажу її надлишків 5,7 кв.м відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що дружиною позивача, ОСОБА_2 , було використано право на безоплатну приватизацію у розмірі 15,05 кв. м житлової площі квартири АДРЕСА_2 .

Відчуження вказаної квартири шляхом укладення нею договору дарування ніяким чином не дає підстав позивачеві для приватизації квартири по АДРЕСА_3 складом сім`ї з 4 осіб, оскільки права на таку приватизацію ОСОБА_2 повторно не має, відтак, оскаржуване рішення №27 від 09.06.2022 року, винесене органом приватизації державного житлового фонду, є правомірним і підстави для зобов`язання прийняти рішення про приватизацію квартири відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року скасувати та постановити нове по суті позовних вимог, яким позов задовольнити.
В обґрунтування скарги зазначає, що рішення відповідача про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про приватизацію квартири АДРЕСА_1 ним та членами його сім`ї суперечить нормам чинного законодавства. Так, у вказаному рішенні не було зазначено підстав для відмови ОСОБА_1 в приватизації квартири з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, а такі підстави фактично відсутні, тому орган приватизації порушив вимоги ст. 19 Конституції України та ч. 10 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», відтак, таке рішення прийняте з порушенням законодавства, а отже, підлягає скасуванню.
Крім того, оскільки дружина позивача, ОСОБА_2 , раніше частково використала своє право на безоплатну приватизацію житла, то згідно розрахунків органу приватизації ОСОБА_1 та члени його сім`ї мають право на безоплатну передачу їм 71,8 кв. м загальної площі квартири АДРЕСА_1 , та 5,7 кв. м загальної площі цієї квартири можуть бути приватизовані шляхом продажу.
Проте судом першої інстанції вищевказані норми законодавства не були враховані, що призвело до неправомірного рішення.
Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи до Хмельницького апеляційного суду не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.
Представники відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду не ґрунтуються на нормах матеріального права, судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до протоколу засідання центральної житлово-побутової комісії Головного управління Національної гвардії України від 02 жовтня 2018 року підполковнику ОСОБА_1 з урахуванням пункту 53 Правил надано трикімнатну квартиру під номером АДРЕСА_4 складом сім`ї 4 особи він, дружина, ОСОБА_2 , 1980 р.н., дочка ОСОБА_5 , 2004 р.н., та дочка ОСОБА_6 , 2013 р.н., зі зняттям з квартирного обліку за місцем наявної можливості надання такого житла (а. с. 7-8).

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 903 від 22.11.2018 року затверджено рішення житлово-побутових комісій військових частин та територіальних управлінь, Національної гвардії України про надання житла, затверджені Головним управлінням Національної гвардії України: ОСОБА_1 , військовослужбовцю, заступнику командира загону Східного територіального управління трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 42,5 кв.м, сім`я 4 чол. Зареєстрований при військовій частині № НОМЕР_1 АДРЕСА_3 . Перебуває на квартирному обліку при ІНФОРМАЦІЯ_2 з 19.09.2007 року на загальних підставах та з 19.07.2016 року в пільговому списку на першочергове отримання житлової площі як учасник бойових дій. Квартира належить Національній гвардії України, надається по черзі, ОСОБА_1 знімається з квартирного обліку (а. с. 9).

Рішенням за №27 органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні Головного управління Національної гвардії України у задоволенні заяви наймача підполковника ОСОБА_1 щодо приватизації ним квартири АДРЕСА_4 , у якій зареєстрований він та члени його сімї, відмовлено (а. с. 10).

Мотивами такої відмови стало те, що згідно довідки за №12084 від 27.11.2019 року, виданої управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області слідує, що ОСОБА_2 використано право на безоплатну приватизацію в розмірі 22,2 кв.м при набутті у спільну сумісну власність ОСОБА_7 та ОСОБА_2 квартири за АДРЕСА_2 (а. с. 62).

ОСОБА_2 скористалась правом на безоплатну приватизацію 21 кв.м. загальної площі на наймача та додаткових 1,2 кв.м. на сім`ю. Пізніше, за договором дарування, посвідченого 14 вересня 2006 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Парфенковою І.В., належну їй одну другу частину вказаної квартири подарувала своїй матері ОСОБА_7 (а. с. 18).

Такі обставини підтверджуються листом Департаменту економіки та комунального майна управління комунального майна та приватизації за №12084 від 27.11.2019 року, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.03.2020 року (а. с. 62, 63).

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

У частині третій статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах,на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» ( далі Закон 2482-12 )

Згідно з частиною першою статті 2 Закону 2482-12 до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (частина друга статті 2 Закону).

Відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» (№2482-12) приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом його відчуження на користь громадян України у спосіб безоплатної передачі їм квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю, а також продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов (частина перша статті 1, частина перша статті 3).

Відповідно до статті 5 вказаного Закону ( 2482-12 ) умовою безоплатної передачі наймачеві та членам його сім`ї квартири (будинку), що підлягає приватизації, є відповідність загальної площі квартири (будинку) нормі, передбаченій абзацом другим частини першої статті 3 Закону ( 2482-12 ) (частина перша пункту 1) ( 2482-12 ); якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра (пункт 2) ( 2482-12 ); якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима (пункт 3) ( 2482-12 ). Отже, безоплатна приватизація державного житлового фонду обумовлюється загальною площею квартири (будинку), в якій постійно проживає наймач та члени його сім`ї, і санітарною нормою загальної площі, що підлягає приватизації, та не обмежується кількістю квартир (будинків) державного житлового фонду, площа яких відповідає зазначеній санітарній нормі. Тому громадяни України мають право використати житлові чеки для приватизації державного житлового фонду у повному обсязі незалежно від того, вкладається в санітарну норму загальна площа однієї чи кількох квартир (будинків). Тобто, якщо площа займаної квартири (будинку) менша санітарної норми, то громадянин України має право використати залишок житлового чека для приватизації іншої квартири (будинку) державного житлового фонду, наймачем якої він є, або частки майна державних підприємств, земельного фонду (стаття 4 Закону) ( 2482-12 ).

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз ( ч.5 статті 5 Закону №2482.

В рішенні Конституційного Суду № 15-рп/2010 ( v015p710-10 ) від 10.06.2010 надано офіційне тлумачення положення пункту 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Згідно з частиною першою статті 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

У частині десятій статті 8 вказаного Закону закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення № 396), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Пунктом 18 Положення № 396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації.

Відповідно до частини одинадцятої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Спірна квартира, яку займає позивач, перебуває у повному господарському віданні відповідача, а тому вирішення питання щодо приватизації цієї квартири належить до компетенції Головного управління Національної гвардії України, де створено орган приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні Головного управління Національної гвардії України.

Позивач та члени його сім`ї зареєстровані і проживають в квартирі АДРЕСА_1 на законних підставах, що відповідачем не оспорювалося.

Спірна квартира належить до об`єктів приватизації, перелік яких визначений частиною першою статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», і не входить до переліку об`єктів, що не підлягають приватизації, передбаченого частиною другою статті 2 вказаного Закону.

З огляду на викладене апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, врахувавши вищенаведені положення законодавства, вважає, що право ОСОБА_1 та членів його сім`ї на приватизацію житла, в якому він проживає та зареєстрований разом з членами сім`ї, порушено, у зв`язку з чим підлягає захисту.

Як вбачається із матеріалів справи, довідкою від 27.11.2019 року №12084 Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області посвідчено, що дружиною позивача ОСОБА_2 використано право на безоплатну приватизацію у розмірі 22,2 кв.м при набуті у спільну сумісну власність з ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_2 , при нормі 26,0 кв.м.

ПАТ «Державний ощадний банк» довідкою від 06.02.2020 року №119.283/280-05 зазначено, що ОСОБА_2 використано 06.04.2004 року житлові чеки у сумі 3 грн. 54 коп. Залишок становить 0 грн. 66 коп.

За таких обставин ОСОБА_2 не позбавлена права приватизації загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека і така участь не є повторною. Крім того позивач та члени його сім`ї не позбавлені права щодо продажу їм надлишків загальної площі квартири в якій вони зареєстровані та проживають.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення на зазначене уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. Рішення №27 від 09.06.2020 року органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні ГУ Національної гвардії України щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 та членів його сім`ї про приватизацію квартири АДРЕСА_1 підлягає скасуванню. Головне управління Національної гвардії України в межах дискреційних повноважень слід зобов`язати розглянути заяву ОСОБА_1 та членів його сім`ї щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 відповідно до Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду».

При подачі позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_1 судовий збір не сплачував, звільнений як учасник бойових дій (а. с. 19).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення №27 від 09.06.2020 року органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні Головного управління Національної гвардії України, про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 та членів його сім`ї про приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України (, місцезнаходження: вул. Святослава Хороброго, 9-А, м. Київ, 03151) розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ) та членів його сім`ї щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2022 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк