справа № 376/1006/15-ц
головуючий у суді І інстанції Коваленко О.М.
провадження № 22-ц/824/7195/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бернацького Павла Васильовича на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 17 січня 2022 року про закриття провадження

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Сквирського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила суд:

поділити між позивачем та відповідачем у натурі будинок АДРЕСА_1 , виділивши позивачу Ѕ частини будинку;

поділити між позивачем та відповідачем інше (рухоме чи нерухоме) майно, виділивши позивачу Ѕ частини усього набутого за час перебування у шлюбі з відповідачем майна.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 17 січня 2022 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року у справі № 376/2082/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, у позові між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав відмовлено у повному обсязі; рішення у цій справі залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 липня 2020 року та набрало законної сили 09 серпня 2020 року, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Бернацький П.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 17 січня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року у справі № 376/2082/18 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, з застосуванням строку позовної давності за клопотанням відповідача, а отже розгляд справи по суті суд першої інстанції не проводив.

Позовна заява у справі № 376/1006/15-ц подана у межах строку позовної давності, тому відсутні підстави вважати, що предмет та підстави позову є тотожними позовним вимогам у справі № 376/2082/18.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він зазначив, що вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відзив мотивований тим, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, у справі № 376/1006/15-ц та справі № 376/2082/18 є тотожними, оскільки у них одні і ті ж самі сторони, предмет та підстави позову.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дійшла висновку про таке.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Справі присвоєно єдиний унікальний номер 376/1006/15-ц.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 18 грудня 2015 року у справі №376/1006/15-ц позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишено без розгляду.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Справі присвоєно єдиний унікальний номер 376/2082/18.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року у справі № 376/2082/18, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 липня 2020 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Підставою для відмови у задоволенні стало те, що позивач звернулася до суду з позовом про поділ майна 29 серпня 2018 року, тобто по закінченню строку позовної давності, однак питання поновлення терміну позовної давності позивачем не ставилося.

Після цього ОСОБА_1 оскаржила ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 18 грудня 2015 року у справі №376/1006/15-ц про залишення її позову без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 18 грудня 2015 року у справі №376/1006/15-ц скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 17 січня 2022 року закрито провадження у справі №376/1006/15-ц на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обгрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (правові висновки Верховного Суду України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-1133цс15 та у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-342цс15).

Отже, в цьому випадку не тотожними із справою № 376/2082/18 є обставини щодо строку позовної давності, що у свою чергу унеможливлює закриття провадження у справі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначене та помилково вважав, що наявні підстави для закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бернацького Павла Васильовича задовольнити.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 17 січня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська