ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3631/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Гусак О.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року справу передано на розгляд до Новосанжарського районного суду Полтавської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 листопада 2021 року дана справа надійшла в провадження судді Кашуби М.І.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 8 грудня 2021 року справу направлено за територіальною юрисдикцією до Дарницького районного суду м. Києва.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12 січня 2022 року справу передано для розгляду судді Гусак О.С.

Позовна заява була подана з порушенням вимог пункту 5 частини 1 статті 175 ЦПК України, а саме: не містила зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та позиція позивача щодо подачі доказів була суперечливою, оскільки ним зазначено, що більша маса спадкового майна, яка залишилась після померлого ОСОБА_4 знаходиться в Дарницькому районі м. Києва і докази будуть надані в підготовчому судовому засіданні. Разом з тим, позивач також в позові у п. 8 (а.с. 3) вказував, що на виконання вимог ст. 175 ЦПК України надає відомості, що всі додатки зазначені у додатках до позовної заяви.

Вказані обставини мають значення при вирішенні питання про відкриття провадження у справі та визначення підсудності справи саме Дарницькому районному суду м. Києва.

У зв`язку з викладеним, позивачу необхідно було подати уточнену редакцію позовної заяви, у відповідній кількості примірників до кількісного складу учасників процесу.

14 січня 2022 року було постановлено ухвалу про залишення заяви без руху та надано позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків. Дана ухвала направлена на адресу вказану позивачем в позові двічі, однак 14 березня та 6 липня 2022 року конверти повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Станом на 7 жовтня 2022 року недоліки не були виправленні.

Згідно позиції Верховного Суду, у випадку якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною 1 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних повідомлень про зміну місцезнаходження чи місця проживання позивача на адресу суду не надходило.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України".

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Так як, ОСОБА_1 жодного разу не поцікавився провадженням у справі за своєю позовною заявою, вимог ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 14 січня 2022 року, яка двічі направлялась на його адресу не виконав і не усунув недоліки позову то він підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 185, 260 ЦПК України, суддя,

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійснимповернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Гусак