Провадження №2/523/60/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"29" вересня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі, за участю третьої особи без самостійних вимог державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ласурії Яни Юріївни про визнання незаконної постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити нотаріальні дії,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить:

визнати незаконною постанову державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ласурії Я.Ю. від 15.01.2021р. про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка, ОСОБА_2 ;

зобов`язати державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ласурію Я.Ю. видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , що залишилось неоформленим.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 та автомобіля марки ВАЗ-21063, р/н НОМЕР_1 . Спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину, були: ОСОБА_1 , як дружина померлого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 діти померлого. За твердженням позивача, вона та її діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 отримали свідоцтво про прав на спадщину за законом на ѕ частки від спадкового майна, тобто по 1/8 частки спадкової квартири та автомобіля на кожного. Неповнолітня ОСОБА_5 , свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.04.2005р. позовні вимоги, заявлені в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 були задоволені. Встановлений факт прийняття ОСОБА_5 спадщини у вигляді 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 . Визнано право власності за ОСОБА_5 на вказану частку спадкової квартири. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь неповнолітньої ОСОБА_5 грошову компенсацію вартості 1/8 частки квартири в розмірі 14 759,0 грн. та грошову компенсацію вартості ј частки автомобіля в розмірі 420,25грн., яка згодом була сплачена через державну виконавчу службу. Позивач зазначає, що у зв`язку із виплатою компенсації вартості спадкового майна, на яке мала неповнолітня ОСОБА_5 її право власності на 1/8 частку квартири припинилось. Так як свідоцтво про право на спадщину на вказану частку не видавалось, позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу такого свідоцтва, проте постановою нотаріуса від 15.01.2021р. отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії. На думку позивача у нотаріуса були відсутні законні підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії, передбачені Законом України «Про нотаріат». Посилаючись на незаконність, необґрунтованість постанови державного нотаріуса, ОСОБА_1 просить задовольнити її позовні вимоги.

Від Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі відзиву та/або пояснень на позовну заяву не надходило.

Від третьої особи без самостійних вимог, державного нотаріуса Ласурія Я.Ю. пояснень на позовні вимоги не надходило.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді від 21.12.2021р. було відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.05.2022р. підготовче провадження було закрито з призначенням розгляду справи по суті за участю сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Її представник ОСОБА_6 направив до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одесі не забезпечила участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Державний нотаріус Ласурія Я.Ю. в судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

В зв`язку з неявкою представника відповідача, відсутності відзиву на позовну заяву розгляд справи проведений в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, наданих з боку позивача та її представника.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

З представлених суду документів убачається, що після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яка складається з Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 та автомобіля марки ВАЗ-21063, р/н НОМЕР_1 .

Спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом є: ОСОБА_1 дружина померлого, діти померлого: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори, Кулаковою Л.М. 06.12.2002р. було видано свідоцтво про право на спадщину, реєстровий номер 2-4378, яким було посвідчено, що спадкоємцями майна ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , по ј частці кожний є: дружина ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 , син ОСОБА_5 . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з: Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 та автомобіля марки ВАЗ-21063, р/н НОМЕР_1 .

Також, державним нотаріусом 27.01.2003р. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 , дочки померлого ОСОБА_7 , зокрема на ј частку автомобіля марки ВАЗ-21063, р/н НОМЕР_1 та грошові внески із нарахованими відсотками та компенсаціями.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частку від частки у спадковій квартирі на ім`я ОСОБА_5 не видавалось.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.04.2005р. (справа №2-147/2005), яке набрало законної сили 20.05.2005р., позовні вимоги неповнолітньої на той час ОСОБА_5 , заявлені в її інтересах ОСОБА_8 , були задоволені. Був встановлений факт прийняття ОСОБА_5 спадщини у вигляді 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 . Визнано право власності за ОСОБА_5 на 1/8 частку вказаної квартири. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь неповнолітньої ОСОБА_5 грошову компенсацію вартості 1/8 частки квартири в розмірі 14 759,0 грн. та грошову компенсацію вартості ј частки автомобіля в розмірі 420,25грн.

Згідно представлених з боку позивача копій документів, убачається, що грошова компенсація вартості спадкової частки майна неповнолітньої ОСОБА_5 була сплачена у повному обсязі через державну виконавчу службу, про що державним виконавцем були ухвалені постанови про закінчення виконавчих проваджень 18.11.2005р.

Постановою державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ласурією Я.Ю. було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом було зазначено, що право власності на 1/8 частку квартири за рішенням суду від 18.04.2005р. було визнано за ОСОБА_5 , а відтак відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 на вказану частку.

Об`єктом судового оскарження по даній справі є відмова у вчиненні нотаріальних дій. А предметом розгляду даної справи є перевірка законності дій державного нотаріуса Ласурія Я.Ю., якою відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 .

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року N 3425-XII «Про нотаріат», який регулює виниклі по справі правовідносини у редакції, що діяла на момент їх виникнення у зв`язку із відкриттям спадщини і звернення позивача до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини (далі по тексту -Закон № 3425-XII).

Частиною 2 ст. 1 Закону № 3425-XII передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Згідно зі ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Положеннями п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Обов`язок нотаріуса вчиняти нотаріальні дії передбачений ч. 3 ст. 49 Закону № 3425-XII, на чому наголошує позивач, де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

Відповідно до ст.39 ЗУ № 3425-XII порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.34 Закону № 3425-XII нотаріуси видають свідоцтва про право на спадщину.

Положеннями п. 4.14 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р. в редакції на момент постановлення нотаріусом оскаржуваної відмови від 15.01.2021р. (далі Порядок № 296/5): при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

За змістом положень в п. 4.16 цього Порядку № 296/5: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Згідно із п. 4.19 Порядку № 296/5: якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як випливає з п.9 ч.1 ст. 49 Закону № 3425-XII, підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом.

Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у ст. 49 Закону № 3425-XII, не є вичерпним.

За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону № 3425-XII, на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Статтею 50 Закону № 3425-XII передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Вказаний порядок оскарження роз`яснений ОСОБА_1 у змісті оскаржуваної постанови нотаріуса від 15.01.2021р.

Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ із посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року № 2 можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Позивач вказує на незаконність ухваленої відмови нотаріуса, що суперечить положенням ч. 3 ст. 49 цього Закону про заборону безпідставної відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Як встановлено та зазначено у даному судовому рішенні ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її чоловіка, ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , спадкоємцем якої була неповнолітня ОСОБА_5 .

Але через те, що право власності на вказану частку було за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.04.2005р. визнано за неповнолітньою ОСОБА_5 , державний нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі їй свідоцтва про право на спадщину з підстав, передбачених ст.49 Закону України «Про нотаріат».

Отже, питання щодо право власності 1/8 частки у спадковій квартирі, спадкоємцем якої була неповнолітня ОСОБА_5 , було вирішено судовим рішенням у справі №2-147/2005, а відтак, у державного нотаріуса були відсутні правові підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , а як наслідок для ухвалення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

При цьому слід зауважити, що вирішивши судовим рішенням питання стягнення грошової компенсації 1/8 частки спадкової квартири на користь неповнолітньої ОСОБА_5 , в порядку поділу спадкового майна за ст.562 ЦК в редакції 1963р., право на набуття у власність вказаної частки набула не тільки ОСОБА_1 , а також і діти спадкодавця - ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

З огляду на вимоги процесуального закону (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), який не надає права суду виходити за межі заявлених позивачем вимог та захищати його право іншим способом, ніж обраний позивачем, суд вважає, що ефективним способом захисту своїх прав може бути позов, ініційований позивачем в межах іншого провадження про визнання права власності на частку у майні, право на яке у неї виникло після сплати грошової компенсації за рішенням суду.

На підставі наданих позивачем та досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, правомірною зазначену нотаріусом підставу відмови у вчиненні нотаріальної дії, а саме відсутність правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з урахуванням рішення суду у справі №2-147/2005.

Крім того, суд вважає безпідставними та такими, що суперечать вимогам закону позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання державного нотаріуса Ласурію Я.Ю. видати їй свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 , що залишилось неоформленою, оскільки суд не може зобов`язати ані державного нотаріуса, ані державну нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат».

Крім того, заявляючи позовні вимоги в частині зобов`язання державного нотаріуса вчинити певні дії, позивачем не залучено нотаріуса до участі у справі в якості відповідача та/або співвідповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про недоведеність та безпідставність заявлених позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити у повному обсязі.

VІ. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою у задоволені позовних вимог, питання судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279,280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі, за участю третьої особи без самостійних вимог державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ласурії Яни Юріївни про визнання незаконної постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити нотаріальні дії - залишити без задоволення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 29 вересня 2022р.

Суддя