Постанова

Іменем України

01 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 585/36/20

провадження № 61-17097св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О.,

Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Погожокриницька сільська рада Роменського району Сумської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2020 року у складі судді Шульги В. О. та постанову Сумського апеляційного суду від 08 жовтня

2020 року у складі колегії суддів: Левченко Т. А., Собини О. І., Хвостика С. Г.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Погожокриницької сільської ради Роменського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба - ОСОБА_3 , яка на момент смерті проживала у с. Погожа Криниця Роменського району Сумської області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 . За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Вона є спадкоємцем за законом п`ятої черги. В серпні 2019 року вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, де їй пояснили, що для оформлення спадщини вона повинна її прийняти, але у неї відсутні документи, які підтверджують факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Вона не прийняла спадщину у встановлений законодавством строк, оскільки не знала про необхідність подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Крім того, на момент смерті ОСОБА_3 вона хворіла, наявна значна віддаленість місця її проживання, оскільки вона зареєстрована у м. Ужгород Закарпатської області. Тому причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини є поважними.

Позивач просить визначити їй додатковий строк в один місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та останнє місце проживання якої на день смерті: с. Погожа Криниця Роменського району Сумської області.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2020 року, залишеним без змін постановоюСумського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.

Суди виходили із того, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини без поважних причин, які б могли бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, а тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не є поважною причиною для прийняття спадщини.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач надала суду першої інстанції виписки з історій хвороб, згідно яких вона перебувала на лікуванні

з 05 березня 2007 року по 16 березня 2007 року, та з 14 червня 2007 року по

04 липня 2007 року, проте вона мала достатньо часу в період після відкриття спадщини до березня місяця 2007 року і після 16 березня 2007 року по червень 2007 року звернутися до нотаріуса з відповідною заявою.

Доводи позивача щодо віддаленості місця її проживання від місця відкриття спадщини суди відхилили, оскільки законодавство, яке діяло на час відкриття спадщини, не передбачало обов`язку спадкоємця звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини особисто. ОСОБА_1 не була позбавлена можливості подати відповідну заяву за допомогою засобів поштового зв`язку.

Аргументи учасників справи

У листопаді 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі; провести розподіл судових витрат.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди при вирішенні справи застосували частину третю статті 1272 ЦК України без урахування висновку щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження №61-38298св18). Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна.

Тому тривала хвороба позивача та велика відстань між місцем її постійного проживання (м. Ужгород Закарпатської обл.) і місцем знаходження спадкового майна (с. Погожа Криниця Роменського р-ну Сумської обл.), яка становить більше 1 000 км, є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, як окремо, так і у сукупності.

Наявні у позивача хвороби та рекомендації лікарів, а також факт неодноразового звернення до лікарів, що підтверджено матеріалами справи, свідчать про тривалий характер хвороб та необхідність постійного тривалого лікування, зокрема і поза межами медичних закладів і є об`єктивною перешкодою для звернення до нотаріуса. Крім того, суди не дали оцінки вказаним обставинам у взаємозв`язку, зокрема, не звернули уваги на те, що наявність хвороб, рекомендації лікарів дотримуватись режиму праці та відпочинку, необхідність постійного контролю лікарів у цьому випадку

є перешкодою для тривалої виснажливої поїздки через усю територію України. Така поїздка безсумнівно шкідливо позначилася б на здоров`ї позивача, яке вже було підірвано.

Межі та підстави касаційного перегляду, рух справи

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд першої та апеляційної інстанції в оскаржених судових рішеннях застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17).

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Місцем смерті вказано с. Погожа Криниця Роменського району Сумської області (а. с. 6).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Роменської районної ради народних депутатів № 81 від 19 квітня 1988 року, житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3

ОСОБА_3 06 червня 2001 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_4 (а. с. 8).

До реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , який зареєстровано 12 липня 2014 року

в населеному пункті Вуковар Республіки Хорватія, позивач мала прізвище « ОСОБА_6 » (а. с. 9-10).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища до реєстрації попереднього шлюбу з ОСОБА_7 прізвище позивача - « ОСОБА_8 » (а. с. 11 ).

Батьками позивача є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а. с. 12).

Батьками ОСОБА_11 є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а. с. 13).

ОСОБА_1 з 27 грудня 2006 року фактично проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 14).

Відповідно до виписки з історії хвороби № 6347 ОСОБА_14 перебувала на лікуванні з 05 березня 2007 року по 16 березня 2007 року у ревматологічному відділенні ЗОКЛ ім. А.Новака м. Ужгород, а відповідно до виписки з історії хвороби № 5640 - з 14 червня 2007 року по 04 липня 2007 року на лікуванні

в пульмонологічному відділенні цього ж медичного закладу (а. с. 15, 16).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2016 року у справі № 585/3760/16-ц визнано спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , а саме земельну ділянку площею 4,674 га (з них ріллі - 4,127 га, сіножаті 0,537 га), що розташована на території Погожокриницької сільської ради, відумерлою та передано територіальній громаді Погожокриницької сільської ради (а. с. 64).

Право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:0013, площею 4,1371 га, та :02:002:0022, площею 0,5369 га, що належали ОСОБА_3 , на підставі рішення Роменського міськрайоного суду від 17 жовтня 2016 року в справі

№ 585/3760/16-ц зареєстровано за територіальною громадою в особі Погожокриницької сільської ради Роменського району (а. с. 60-63).

Сумський апеляційний суд ухвалою від 19 грудня 2019 року закрив апеляційне провадження за апеляційного скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Яковця Є. О. на вказане рішення суду першої інстанції від 17 жовтня 2016 року у справі за заявою заступника керівника Роменської місцевої прокуратури

в інтересах держави в особі Погожокриницької сільської ради Роменського району Сумської області, заінтересовані особи: Управління Держгеокадастру

у Роменському районі Сумської області, Роменська районна державна нотаріальна контора Сумської області, про визнання спадщини відумерлою (а. с. 71-73).

Відповідно до довідок Роменського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Сумської області та Погожокриницької сільської ради від 19 серпня 2016 року допомогу на поховання ОСОБА_3 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплачено ОСОБА_15 , мешканці с. Погожа Криниця, яка в той час працювала соціальним працівником та обслуговувала одиноку пристарілу і не являється родичем померлої (а. с. 65, 66).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі

№ 6-1486цс15) зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 квітня 2021 року у справі № 453/1115/18 (провадження № 61-6146св20) зазначено, що «правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».

Такий же висновок зроблено і в постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від

26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), на яку міститься посилання в касаційній скарзі.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що обставини, на які посилалася позивач, не пов`язані

з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини, а також враховуючи, що до суду у цій справі позивач звернулася лише в січні 2020 року, тобто через понад 13 років з моменту відкриття спадщини, суди зробили правильний висновокпро відсутність поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

При цьому згідно з частиною другою статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, а також необхідності врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 квітня 2021 року у справі

№ 453/1115/18 (провадження № 61-6146св20), не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального

і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржені судові рішення ? без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня

2020 рокута постанову Сумського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат