ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5521/22 Справа № 204/5314/21 Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року про відмову у прийнятті додаткового рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню -задоволено. Виконавчий напис від 06 серпня 2019 року за реєстровим № 2341, що вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» заборгованості у сумі 2570195 грн.54коп., визнано таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат, а саме з відповідача на користь позивача стягнуто судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1362 грн.

30 травня 2022 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просив ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу адвоката в сумі 9000 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що 01 березня 2022 року судом було винесено рішення по справі. Вирішивши справу по суті позовних вимог, судом в рішенні не відображено питання про відшкодування витрат на правову допомогу. Позивачем здійснено оплату правової допомоги адвоката, що відповідно до ст. 79 ЦПК України є судовими витратами по справі, та відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року у задоволенні ухвалення додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на свою користь витрати на правову допомогу адвоката в сумі 9000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не повністю встановив та прийняв до розгляду обставини, які мали вплив на розгляд справи, а саме апелянту не був відомий повний розмір витрат на професійну правничу допомогу на момент винесення рішення, а також у зв`язку з воєнною агресією він вимушений був виїхати за межі області, а тому подати заяву про ухвалення додаткового рішення по справі своєчасно не зміг.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Ішханян А.Р., що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 16 вересня 2021 року. За цим договором позивачем було здійснено оплату правової допомоги адвоката в сумі 9000 грн. що підтверджується прибутковим касовим ордером від 11 листопада 2021 року, актом прийому передачі наданих послуг № 1 від 10 липня 2021 року, договір № 10/07/2021 про надання правової допомоги (а.с.118,119,120-122).

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В порушення вказаних вимог закону позивач у п`ятиденний строк після ухвалення судом рішення, не звернувся до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та не подав відповідних доказів.

Заява позивача про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї документами, в якій він просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 9000 грн., була подана позивачем до суду лише 30 травня 2022 року, тобто після спливу встановленого законом процесуального строку на подання відповідних доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Також, стороною позивача під час розгляду справи судом першої інстанції до ухвалення рішення не було подано будь-яких доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та не було зроблено будь-яких заяв про те, що позивач поніс витрати на правничу допомогу.

Крім того, позивачем не було заявлено про поновлення строку для подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу. Про поважність причин неподання у встановлений законом строк доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем у заяві про ухвалення додаткового рішення також не зазначено.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Отже, з аналізу ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що неподання у встановлений законом строк доказів належного підтвердження обсягу наданої позивачу правничої допомоги та вартості наданих адвокатом послуг є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, колегія суддів вважає правильними та обґрунтованими.

Доводами апеляційної скарги вказаний висновок суду не спростований, фактично доводи скарги повторюють заяву про ухвалення додаткового рішення та висновки суду не спростовують.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали судді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Ж.І. Максюта

Судді О.В. Свистунова

М.М. Пищида