ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2347/21
Провадження №2/477/123/22
29 вересня 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.,
за участю секретаря судового засідання Резуник Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача товарна біржа «Мегаполіс Інфо»
про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,
26 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом у якому просила визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11 квітня 2000 року №241, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо», за яким ОСОБА_3 купила, а ОСОБА_2 продала домоволодіння по АДРЕСА_1 дійсним.
В обґрунтування свого позову вказує, що 11 квітня 2000 року її матір ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна №241 за яким ОСОБА_3 купила, а ОСОБА_2 продала домоволодіння АДРЕСА_1 . Вказаний договір укладено на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» за реєстровим №1-241 від 11 квітня 2000 року. В подальшому на підставі вказаного договору купівлі-продажу право власності ОСОБА_3 було зареєстровано Миколаївським міжміським БТІ за №118.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, та внаслідок її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на вищевказаний житловий будинок.
Оскільки відповідно до статті 227 ЦК УРСР було передбачено, що договір купівлі продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, а вищевказаний договір купівлі-продажу домоволодіння був укладений на товарній біржі і нотаріально він не засвідчувався, то в даний час вона не має можливості розпорядитися вказаним будинком, шляхом прийняття його у спадщину та оформлення права власності.
У зв`язку з тим, що на даний час одна із сторін вищевказаного договору купівлі-продажу квартири померла, то нотаріально посвідчити такий договір неможливо, тому позивач звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 18 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання та витребуванням від приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 .
Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки.
Представник третьої особа товарної біржі «Мегаполіс-Інфо» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Ухвалою суду від 29 вересня 2022 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (Продавець), як діяла від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (Покупець) уклали договір купівлі - продажу нерухомого майна №241, за яким ОСОБА_3 купила домоволодіння, яке складається з житлового будинку та прибудинкових територій, що розташоване по АДРЕСА_1 . Договір складено та зареєстровано на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №1-241 від 11 квітня 2000 року та на підставі статті 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» не підлягає нотаріальному посвідченню (а.с.11).
Відповідно до реєстраційного посвідчення Комунального Підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», на підставі вказаного договору купівлі-продажу, 11 квітня 2000 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 за реєстровим №118 (а.с.10).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 21 січня 2021 року, серії НОМЕР_1 , виданого Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 про що 21 січня 2021 року складено актовий запис №37 (а.с.8).
З копії заповіту від 13 грудня 2018 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, вбачається, що за життя ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, яким на випадок своєї смерті заповідала все своє майно ОСОБА_1 1969 року народження (а.с.14).
Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26 жовтня 2021 року №66993095, 26 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Красновою С.М. зареєстровано спадкову справу №181/2021 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с.9).
Відповідно до довідки від 28 жовтня 2021 року №1888, виданої Первомайською селищною радою Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_3 з 19 січня 2005 року по день смерті була зареєстрована одна в АДРЕСА_1 . Разом з нею з 2018 року фактично проживала її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).
Згідно Акту про проживання особи від 28 жовтня 2021 року, сусідами померлої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 2018 року до дня смерті матері проживала разом з нею по АДРЕСА_1 та продовжує проживати за вказаною адресою на даний час (а.с.13).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17 листопада 2021 року №285211071 відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у даних реєстрах відсутня (а.с.15).
Постановою приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснової С.М. від 24 листопада 2021 року №373/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.16-18).
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії є невідповідність договору купівлі-продажу від 11 квітня 2000 року вимогам ЦК УРРСР (1963 року) та відсутність відомостей про заповіт в Спадковому реєстрі.
Враховуючи, що однією з підстав відмови нотаріусом ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії було невідповідність правовстановлюючого документа вимогам законодавства, та неможливість на даний час приведення спірного договору у відповідність із законодавством України через смерть однієї зі сторін цього договору, право позивача, щодо спадкування нерухомого майна визнається порушеним, та підлягає судовому захисту у обраний нею спосіб, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Оскільки спірний договір було укладено 11 квітня 2000 року, до спірних правовідносин необхідно застосувати ЦК Української РСР.
Відповідно до статті 4 ЦК УРСР цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод.
Згідно зі статтею 41 ЦК УРСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.
За загальним правилом, визначеним у статті 227, 47 ЦК УРСР, договори купівлі-продажу нерухомості підлягали нотаріальному посвідченню.
На час укладення спірного договору чинним був Закон України «Про товарну біржу».
Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (у редакції на час укладення вказаного договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі.
Судом встановлено, що при вчиненні договору купівлі-продажу житлового будинку, дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу житлового будинку. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення.
Частиною другою статті 47 ЦК УРСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.
Як убачається з матеріалів справи, реєстрація комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_3 права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого товарною біржою «Мегаполіс-Інфо» 11 квітня 2000 року, а не нотаріусом, станом на квітень 2000 року не суперечило чинному законодавству.
Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.
В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_3 .
Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в КП «Миколаївське МБТІ», тому ОСОБА_3 на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на домоволодіння, яке складається з житлового будинку та прибудинкових територій, що розташоване по АДРЕСА_1 і правомірно володіла ним до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення вищевказаного договору купівлі-продажу будинку, його виконання та обставини, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди, а відтак приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку.
Також суд вважає доведеним факт неможливості нотаріального посвідчення спірної угоди, що підтверджено матеріалами справи, у зв`язку з тим, що сторона договору ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 , до якої внаслідок смерті ОСОБА_3 перейшли права та обов`язки останньої, про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 11 квітня 2000 року №241, зареєстрованого товарною біржою «Мегаполіс-Інфо» підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 263-265 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11 квітня 2000 року №241, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» за яким ОСОБА_3 купила, а ОСОБА_2 продала домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

-позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

-відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації:

АДРЕСА_3 ;

-третя особа товарна біржа «Мегаполіс-Інфо», 54055, м. Миколаїв, вул. Чигирина,

167, .

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО