РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2022 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

при секретарі Штойко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гніванської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом до Потоівської сільської ради Жмеринсткого району та ОСОБА_2 із вимогами встановлення фактів, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Жмеринка, є рідним братом її діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Тарасівка Жмеринського району Вінницької області, а вона, ОСОБА_1 , є двоюрідною онукою ОСОБА_3 , а також визначення їй додаткового строку тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги аргументувала тим, що рідний брат її діда ОСОБА_4 - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Жмеринці. Про його смерть їй вперше стало відомо навесні 2017 року, коли від мешканців с.Потоки Жмеринського району почула, що ОСОБА_3 належить земельна частка розміром 4,16 умовних кадастрових гектарів. Раніше вона не знала і не могла знати про родинні відносини з ОСОБА_3 , оскільки його рідний брат ОСОБА_4 , а її дід - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , й батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , коли вона ще була малолітньою дитиною. Матір не підтримувала стосунків з родиною батька, тому вона і не знала членів родини по лінії батька. У жовтні 2017 року позивач звернулась до Жмеринської міської державної контори з приводу оформлення спадкових прав, однак отримала усну відмову, оскільки зібрані нею документи не підтверджували родинних стосунків між її дідом ОСОБА_4 та спадкодавцем ОСОБА_3 . В зв`язку з цим нотаріус не надала позивачу можливості для ознайомлення з матеріалами спадкової справи та пояснила, що вважає передчасним вирішення питання щодо дотримання строку подання заяви про прийняття спадщини. Згодом вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, яку рішенням суду від 30.05.2018 року було задоволено. Після повторного звернення до нотаріуса та пред`явлення рішення суду, яке підтверджує родинні стосунки із спадкодавцем позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск встановленого законом строку подання заяви про прийняття спадщини. За апеляційною скаргою первісного відповідача у справі ОСОБА_2 рішення суду від 30.05.2018 року про встановлення факту родинних відносин скасовано через наявність у позивача із ОСОБА_2 спору про право, оскільки він себе також вважає родичем спадкодавця. У подальшому за її апеляційною скаргою було скасовано аналогічне рішення суду від 02.10.2018 року у цивільній справі №145/1039/18 про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_2 із ОСОБА_3 , з тих самих підстав. ОСОБА_2 вказував, що він є родичем ОСОБА_3 пя`того ступеня споріднення, тоді як позивач є родичем четвертого ступеня споріднення. Інші спадкоємці першої-четвертої черги у ОСОБА_3 відсутні. Родинні стосунки позивача з ОСОБА_3 підтверджуються доданими до позову доказами. Відповідно до свідоцтва про народження позивача, її батьком є ОСОБА_5 .. Після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ". Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, ОСОБА_5 є сином ОСОБА_4 . Обидва брати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народились у Російській Федерації, що вбачається з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та копії паспорта ОСОБА_3 . Де саме народились та проживали їхні батьки вона встановити не може. Для формулювання правильного запиту та визначення адресата у неї відсутні необхідні вихідні дані. Разом з тим, показаннями свідків можливо довести, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , були рідними братами. Встановлення оспорюваного факту їй необхідно для подання до нотаріальної контори заяви для оформлення права на спадщину, а саме земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 . Відповідно до вимог законодавства вона мала б звернутись до нотаріальної контори із поданням заяви про прийняття спадщини в строк до 09.01.2015 року, однак не зробила цього з поважних причин, оскільки про наявність родича ОСОБА_3 дізналась лише навесні 2017 року і з того часу одразу почала займатись встановлення факту родинних відносин. Також вона не знала і не сподівалась, що родичі найближчого ступеня споріднення не звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, окрім ОСОБА_13 спадщину після смерті ОСОБА_3 ніхто не прийняв. Без продовження оспорюваного строку вона не зможе оформити своїх спадкових прав після смерті брата її діда ОСОБА_3 (т.1 а.с.3-4).

Постановою Верховного Суду від 16.06.2021 року у даній справі скасовано рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28.08.2019 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.07.2021 року призначено підготовче засідання (т.1 а.с.249).

04.08.2021 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Лавренчука А.С. про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника (т.2 а.с.5).

06.08.2021 року отримано відзив на позовну заяву, за змістом якого представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Лавренчуком А.С. вказано про невизнання позовних вимог. Зазначив, що позивач не надала суду жодних доказів, що підтверджують неможливість отримання нею свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця через недоведеність факту родинних відносин. Твердження позивача про те, що їй усно відмовлено у вчиненні нотаріальної дії повинно бути викладене у письмовій формі у вигляді постанови нотаріуса. Щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини просив суд критично віднестись до пояснень позивача стосовно того, що вона лише навесні 2017 року дізналась про можливість отримання такої спадщини, оскільки така необізнаність не є поважною причиною пропуску строку. У задоволенні позову просив відмовити (т.2 а.с.6-11).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.08.2021 року підготовче судове засідання відкладено на 23.09.2021 року у зв`язку з неявкою учасників справи та відсутності відомостей про належний виклик первісного відповідача Потоківської сільської ради (т.2 а.с.21).

Представник позивача - адвокат Кучер В.М. 17.09.2021 року подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.29 т.2).

23.09.2021 року від представника позивача - адвоката Кучера В.М. надійшло клопотання про виклик свідків, зазначених в позовній заяві та додатково свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15 (а.с.31 т.2).

23.09.2021 року представник позивача - адвокат Кучер В.М. подав заяву про залишення позовної заяви відносно відповідача ОСОБА_2 без розгляду та заміну відповідача Потоківської сільської ради на Гніванську міську раду, а також надав копію позовної заяви з додатками для відповідача Гніванської міської ради (а.с.33-34 т.2).

23.09.2021 року міський голова Гніванської міської ради Кулешов В.В. надіслав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без представника міської ради (т.2 а.с.32).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.09.2021 року клопотання представника позивача задоволено, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів та визначення додаткового строку подання заяви про прийняття спадщини залишено без розгляду. Також замінено відповідача Потоківську сільську раду Жмеринського району на її правнонаступника - Гніванську міську раду Вінницького району Вінницької області, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 1.11.2021 року (т.2 а.с.62).

Представник відповідача Гніванської міської ради - Кулешов В.В. 28.09.2021 року та 04.01.2021 року надіслав до суду листи, у яких просив розгляд справи провести без участі представника міської ради, рішення прийняти на розсуд суду згідно чинного законодавства (т.2 а.с.63,88).

01.11.2021 року представник позивача - адвокат Кучер В.В. подав заяву про допит свідка ОСОБА_16 з посиланням на обставини того, що про неї стало відомо лише 31.10.2021 року (т.2 а.с.71).

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кучер В.М. підтримав заявлені вимоги з викладених у позові обґрунтувань. Пояснив, що позивач ОСОБА_1 про виникнення свого спадкового права щодо майна померлого рідного брата її діда - ОСОБА_3 дізналась лише навесні 2017 року, а тому не могла вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Факти, які просить визнати позивач підтверджуються доказами, долученими до позовної заяви, та будуть підтверджені поясненнями свідків, яких він просив суд допитати. Просив задоволити позов.

Позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити. Зазначила, що її батько ОСОБА_5 проживав із її матір`ю без реєстрації шлюбу. Коли їй було чотири роки, то батько помер, а тому про його родину їй було мало що відомо. У 2017 році до неї зателефонувала матір та повідомила, що продавець магазину з с. Тарасівка ОСОБА_33 запитує її номер телефону, щоб передати ОСОБА_18 , яка на прохання ОСОБА_19 розшукує дівчину з прізвищем ОСОБА_1 . Їй дали номер телефону ОСОБА_19 , із розмови з якою вона і дізналась, що ОСОБА_3 , який помер в 2014 році, є її двоюрідним дідом й залишив по собі сертифікат на земельний пай.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що мешкає в с.Потоки Жмеринського району по сусідству із будинком, де проживав ОСОБА_3 . На початку 1960-х років подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_13 почали будувати будинок. На допомогу до них части приїздили рідні брати ОСОБА_3 - ОСОБА_25 та ОСОБА_4 . Про сім`ю ОСОБА_4 їй відомо, що той жив у с.Станіславчик та у нього був син, з яким він і приїздив до брата. ОСОБА_3 та ОСОБА_13 після смерті батьків переїхали жити до їхнього будинку, пізніше ОСОБА_13 захворіла і її забрали до психоневрологічного інтернату м.Жмеринки, а потім і ОСОБА_3 також.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона жила в с.Потоки, по сусідству із покійними ОСОБА_3 та ОСОБА_13 . Їх будинки розташовані один напроти одного. Дітей у ОСОБА_3 та ОСОБА_13 не було. Спочатку вони жили з батьками ОСОБА_13 , а потім будували свій будинок. Вона знала ОСОБА_4 , брата ОСОБА_3 , який часто приїздив в село Потоки з сином, допомагав з будівництвом будинку. Про те, що ОСОБА_4 є рідним братом ОСОБА_3 , знала зі слів останнього.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що чотири роки тому до неї зателефонувала подруга ОСОБА_30 та запитала чи є у с.Вознівці чи у сусідніх селах - Станіславчику або Тарасівці людина з прізвищем ОСОБА_1 , та чи вона таких людей не знає. ОСОБА_30 їх розшукувала, оскільки біля її батьків в с.Потоки жили одинокі сусіди, у яких залишилась наймолодша онука, якій вони хотіли подарувати сертифікат на земельний пай, однак за життя не встигли, бо не змогли її знайти. Батьки ОСОБА_30 по сусідству доглядали за чоловіком на ім`я ОСОБА_3 та його дружиною, імені якої вона не знає, оскільки та давно померла. Сусід ОСОБА_3 залишив сертифікат на земельний пай та попросив їх розшукати його онуку, якій його і передати. Батьки ОСОБА_32 забули за цей сертифікат, поклали під скатертину стола, а потім через деякий час знайшли та згадали прохання сусіда й почали розшукувати шукати онуку ОСОБА_3 , щоб передати тій сертифікат на земельний пай. На запитання ОСОБА_30 вона відповіла, що сама особисто не знає такої дівчини, однак запитає людей у сусідніх селах. Потім зателефонувала до своєї свахи ОСОБА_33 , яка працює продавцем в магазині у с.Тарасівка, яка повідомила, що знає таку дівчину, так як вона жила по сусідству із нею, однак та одружилася та переїхала. Згодом, через спільних знайомих вона, свідок знайшла номер телефону позивача ОСОБА_1 , який передала ОСОБА_30 , яка надалі передала земельнй сертифікат позивачеві.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона є матір`ю позивача ОСОБА_1 . Приблизно три-чотири роки тому їй зателефонувала ОСОБА_33 , яка працює продавцем в с.Тарасівка, до якої попередньо зателефонувала сваха ОСОБА_18 , та повідомила, що шукають її дочку ОСОБА_1 . Пояснила, що помер якийсь дідусь та залишив спадщину у вигляді земельної ділянки. Про його існування вони не знали. З батьком позивача ОСОБА_4 в офіційному шлюбі особисто вона не перебувала, однак у свідоцтві про народження дочки він записаний батьком з його власної волі. ОСОБА_5 помер в 1999 році, коли ОСОБА_1 виповнилося чотири роки. Батька ОСОБА_5 вона знає, бо той за час їх спільного проживання з чоловіком приходив до них у гості, але дочка ОСОБА_1 його не знає, так як він помер іще до її народження. Про існування брата у діда ОСОБА_1 особисто вона, свідок, також не знала.

Свідок ОСОБА_33 суду пояснила, що живе та працює в с.Тарасівка Жмеринського району. Близько чотирьох років тому до неї зателефонувала сваха ОСОБА_18 та запитала, чи вона не знає дівчину із прізвищем ОСОБА_1 . Вона повідомила, що знає таку дівчину, однак та вже вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_1 . Після розмови з ОСОБА_18 вона зателефонувала до ОСОБА_14 та повідомила, що помер якийсь родич, який залишив її дочці ОСОБА_1 земельний пай.

Заслухавши пояснення сторони позивача, вказаних свідків, вивчивши представлені в матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Тарасівка Жмеринського району, її батьком вказаний ОСОБА_5 , матір`ю - ОСОБА_14 (т.1 а.с.7).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 СК України вбачається, що дитина ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про батька - ОСОБА_5 , відомості про матір ОСОБА_14 . Відомості про батька записані відповідно до статті 126 СК України, тобто у встановленому законом порядку визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (т.2 а.с.91).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_39 та ОСОБА_1 06.10.2013 року зареєстрували шлюб, дружина ОСОБА_1 змінила прізвище на " ОСОБА_1 ", обставини чого визначають наразі відповідне прізвище позивача у справі згідно її паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 (т.1 а.с.5,8).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 18.05.5017 року №5, батько позивача - ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Тарасівка Жмеринського району, його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_40 (т.1 а.с.9).

Згідно копій свідоцтв про смерть серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем народження останнього вказано "Росія", а ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Жмеринка (т.1 а.с.10,11,12).

Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0150492, виданого на підставі розпорядження Жмеринської райдержадмінстрації від 11.03.1997 року №62, ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Діброва" с.Потоки Жмеринського району, розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах (т.1 а.с.13).

Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Карантон Тимітонського району Республіки Якутія (т.1 а.с.15).

Згідно повідомлення Жмеринському психоневрологічного будинку-інтернату від 31.05.2017 року №439 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знаходився на утриманні та повному державному забезпеченні у Жмеринському психоневрологічному будинку-інтернаті з 15.09.1998 року до 09.07.2014 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_13 , 1922 року народження, також знаходилась на утриманні та повному державному забезпеченні у Жмеринському психоневрологічному будинку-інтернаті з 21.01.1998 року до 10.03.1998 року, виключена зі списків підопічних 10.03.1998 року у зв`язку з вибуттям до сестри ОСОБА_42 (т.1 а.с.16).

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_3 10.10.2016 року була заведена спадкова справа за №59626974; номер у нотаріуса - 248/2016 (т.1 а.с.17).

Постановою державного нотаріуса Жмеринської міської державної нотаріальної контори Антал Л.С. від 24.07.2018 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (т.1 а.с.18).

Згідно схеми родинних відносин позивача ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , вона є родичем останнього четвертого ступеня споріднення (т.1 а.с.19).

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.05.2018 року про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , й рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.10.2018 року про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , постановою апеляційного суду Вінницької області від 12.09.2018 року в справі №130/2371/17 та постановою Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 18.12.2018 року в справі №145/1039/18 відповідно були скасовані у зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спору про право (т.1 а.с.20-22,23-25,26-27,28-30).

Відповідно до копії спадкової справи №248/2016 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (т.1 а.с 40-50), дана спадкова справа була заведена за заявою ОСОБА_2 від 10.10.2016 року, у якій останнім вказано вказано, що він приймає спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 07.09.2016 року (зворот а.с.41 т.1). Натомість жодних дій щодо відчуження спадкового майна ОСОБА_3 або визнання спірної спадщини відумерлою у даній спадковій справі не відображено.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Відповідно до ст.315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються судом, зокрема згідно п.1 ч.1 вказаної статті - справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Згідно положень ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, оцінивши повно та об`єктивно належно представлені докази по справі, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у тому числі показаннями вказаних свідків, що не містять суперечностей між собою та відповідають послідовності певних подій в часі згідно їх віку та свого місця проживання, які ствердили власну обізнаність через особисте спілкування з відповідними особами, що рідним братом ОСОБА_4 , який проживав та помер в с.Тарасівка Жмеринського району, є померлий у психоневрологічному будинку-інтернаті в м.Жмеринці ОСОБА_3 , який за життя проживав в с.Станіславчик Жмеринського району, натомість позивач є двоюрідною онучкою ОСОБА_3 . А тому за відсутності заперечень оспорюваних фактів відповідачем Гніванської міської ради, як органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини після смерті останнього, а також з урахуванням того, що метою встановлення даних фактів родинних відносин є потреба реалізації права позивача на оформлення спадкового майна, що породжує юридичні наслідки, за сукупністю наведених підстав позовна заява у цій частині вимог підлягає задоволенню судом у позовному провадженні в межах заявленого спору про право стосовно визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалюючи рішення в частині визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.1,2 ст.1223 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно роз`яснень, що містяться у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі №361/1953/18.

Так, постановою Верховного Суду від 16.06.2021 року раніше ухвалені в даній справі рішення Жмеринського міськрайонного суду від 07.06.2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28.08.2019 року скасовані, зокрема з підстав того, що суд першої інстанції не перевірив, чи дійсно ОСОБА_2 належить до кола спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 та чи є належним відповідачем Потоківська сільська рада Жмеринського району (т.1 а.с.241-245).

В судовому засіданні встановлено, що, окрім позивача ОСОБА_1 , яка претендує на спадщину за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяву при прийняття спірної спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подав ОСОБА_2 , посилаючись на те, що спадкодавець є його двоюрідним дядьком. Проте, ОСОБА_2 нотарісом відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину з підстав відсутності родинних відносин із спадкодавцем.

У зв`язку з поданням відовідної заяви даний позов в частині заявлених вимог до відповідача ОСОБА_2 судом залишено без розгляду, а відповідача Потоківську сільську раду замінено на її правонаступника Гніванську міську раду. Копію даного судового рішення особисто відповідачу ОСОБА_2 вручено 29.10.2021 року (т.2 а.с.81).

При цьому, в ході судового розгляду цієї цивільної справи суду не встановоено жодних належних і допустимих доказів на підтвердження обставин того, що ОСОБА_2 є безпосереднім спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ані за заповітом останнього, ані за законом як родич певного ступеня споріднення із вказаним спадкодавцем, ані за правом представлення, враховуючи скасування наявного в матеріалах справи рішення Тиврівського районного суду Вінницкої області від 07.09.2016 року від 02.10.2018 року про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_3 .

Натомість суд за заявленим предметом даного цивільного спору не наділений повноваженнями збирати докази самостійно.

Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, судом не встановлено обов`язкової умови наявності у ОСОБА_2 чи іншої особи, що не учасником даної справи, правового статусу спадкоємця померлого ОСОБА_3 , що передбачена законом для процесуального учасника цивільного спору щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відтак, з урахуванням відсутності інших спадкоємців - фізичних або юридичних осіб, належним відповідачем у даній справі є територіальна громада за місцем відкриття спадщини в особі Гніваньської міської ради, як правонаступник Потоківської сільської ради Жмеринського району.

Згідно правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 11.11.2020 року в справі №750/262/20, від 13.12.2018 року в справі №459/295/16-ц, від 11.07.2018 року в справі № 381/4482/16-ц, судом касаційної інстанції вказано, що за відсутності у спадкоємця перешкод для подання заяви, якщо він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Таким чином, незнання про смерть спадкодавця як причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки сама по собі ця обставина без встановлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність причин пропуску зазначеного строку.

Обов`язковою умовою задоволення позову є доведення того факту, що існуючі перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини створили спадкоємцеві об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини.

Разом з тим, в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 доведено представленими нею належними та допустимими доказами, що вона не лише не знала про смерть спадкодавця ОСОБА_3 , а й заздалегідь не була обізнана про його існування взагалі, так як проживала з матір`ю, не підтримуючи стосунків з родичами по батьковій лінії; рідний дід позивача ОСОБА_4 помер до її народження, ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , коли позивачу виповнилось чотири роки, що не становить очевидної можливості усвідомлення наявності у позивача двоюрідного діда ОСОБА_3 .

Як пояснили суду сама позивач ОСОБА_1 та її матір - свідок ОСОБА_14 , ніяких зв`язків з родиною батька позивача після його смерті вони не мали, ні з ким не спілкувались, про існування брата у ОСОБА_4 не знали. Орім того, позивач не знала і не сподівалась, що родичі найближчого ступеня споріднення не звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Дані обставини ніким не спростовані в ході судового розгляду ні в який спосіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про поважність причини пропуску строку з об`єктивних, непереборних та істотних підстав, через які позивач була позбавлена можливості вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини й неподання нею такої заяви не мало характеру свідомої бездіяльності.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд необхідним задоволити заявлені позовні вимоги у повному обсязі, встановивши оспорювані факти родинних відносин і визначенням позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спірної спадщини.

З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача, відповідно до положень ч.1,6 ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути на її користь з відповідача Гніваньської міської ради, як відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спірної спадщини, документально підтверджені судові витрати із сплати судового збору в розмірі 768,40 грн (а.с.1) за відповідною ставкою щодо позовних вимог немайнового характеру фізичної особи на час подачі позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.15, 16, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.4-7, 11, 13, 19, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Жмеринка Вінницької області, є рідним братом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тарасівка Жмеринського району Вінницької області.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , є двоюрідною внучкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Жмеринка Вінницької області.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , додатковий строк, тривалістю три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її двоюрідного діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Жмеринка Вінницької області.

Стягнути з Гніванської міської ради (м. Гнівань Вінницького району Вінницької області, вул. Соборна, 64, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , мешканки АДРЕСА_1 ) 768 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Повне судове рішення складено 31.03.2022 року.

Суддя Вернік В.М.