Справа № 301/3546/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

в особі головуючої судді Даруда І.А.,

при секретарі Сатін Н.М. ,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Загатського закладу загальної

середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради

Закарпатської області Бізіля В.В. ,

представника співвідповідача відділу освіти , охорони здоров"я , культури , сім"ї , молоді та спорту Іршавської міської ради Дубець Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області , відділу освіти , охорони здоров"я , культури , сім"ї, молоді та спорту Іршавської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області , відділу освіти , охорони здоров"я , культури , сім"ї, молоді та спорту Іршавської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

Посилається на те , що 05 листопада 2021 року її повідомленням №73 було попереджено про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19 та вимагали медичну інформацію щодо вакцинації від респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, чим грубо порушували її конституційне право на повноцінну роботу.

08 листопада 2021 року директором Загатського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області Бізіля В.В. видано наказ №90 від 08.11.2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », яким відповідно до ст.46 КЗпП України, ч.2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року №1645-ІІІ, наказом МОЗ України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року №2153, п.416 Постанови КМ України від 09.12.2020 року №1236, її , вчителя фізичної культури, відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 року на час відсутності щеплення від COVID-19 без збереження заробітної плати.

Даний наказ позивач вважає незаконним та дискримінаційним, оскільки такий порушує її конституційне право на працю та прийнятий з грубим порушенням норм законодавства України. Зокрема Конституцією України, Загальною декларацією прав людини, Міжнародним актом про громадянські і політичні права, Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод заборонено такі дії.

Жоден закон та підзаконний нормативно-правий акт, в тому числі і наказ Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням не встановлює ні обов`язковості, ні правових умов проведення вакцинації проти COVID-19. Обов`язкової вакцинації від COVID-19 в цьому переліку немає та цим законом не встановлена, а нормативно-правовий колапс викликаний виключно діями влади, а тому відсторонення працівника з підстав ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб є незаконним та безпідставним

Крім того, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 24.12.2020 р. №3018 затверджена «Дорожня карта з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, і проведення масової вакцинації у відповідь на пандемію COVID-19 в Україні у 2021-2022 роках» (зі змінами від 13.05.2021 №213), положеннями якої закріплено, що «вакцинація від коронавірусної хвороби COVID-19 в Україні буде добровільною для усіх груп населення та професійних груп».

Основним завданням Дорожньої карти є рекомендація щодо охоплення вакцинацією проти коронавірусної хвороби COVID-19 протягом 2021-2022 року щонайменше 50% населення України (20866390 людей).

МОЗ були затверджені дев`ять пріоритетних груп для вакцинації від коронавірусної хвороби COVID-19, але це не означає їх обов`язкову чи примусову вакцинацію.

Так як всі вакцини від COVID-19 в даний час не пройшли всі етапи випробовування (тобто є експериментальними, про що свідчать накази МОЗ від 20.08.2021 №1775, від 19.10.2021 №2255, від 11.11.2021 №2481 «Про проведення клінічного випробування лікарського засобу, призначеного для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізації та ліквідацію коронавірусної хвороби (COVID-19)»), то вони можуть застосовуватись лише добровільно, тому що згідно ст.28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам. Окрім того, оскільки Україна являється членом Парламентської Асамблеї Ради Європи, то варто зазначити, що в пп.7.3.1, 7.3.2 Резолюції 2361 від 27.01.2021 року вказано, щоб громадяни були поінформовані про те, що вакцинація не є обов`язковою і що ніхто не здійснює політичного, соціального чи іншого тиску, щоб зробити собі щеплення, якщо вони не хочуть робити це самостійно, а також, щоб ніхто не зазнав дискримінації за те, що він не був вакцинований через можливі ризики для здоров`я або не бажає бути вакцинованим. Отже, вакцинуватись чи ні вирішує сам пацієнт, адже це його право, а не обов`язок.Тому просить суд , визнати незаконним та скасувати наказ №90 від 08.11.2021 року Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ». Стягнути з Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2021 року по день допущення до роботи , судові витрати та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 28 грудня 2021 року залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача - Відділ освіти, охорони здоров`я, культури, сім`ї, молоді та спорту Іршавської міської ради.

Після відкриття провадження у справі позивачка ОСОБА_1 надала суду додаткові пояснення , згідно яких посилається на те , що відсутні законні підстави для відсторонення її від роботи , вважає , що відповідач незаконно позбавив її гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти собі та своїй сім`ї на життя. Нею не порушувалось законодавство про працю, яке б стало підставою відсторонення від роботи , вона не з`являлася на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, не відмовлялася та не ухилялася від обов`язкових медичних оглядів та не відмовлялася від навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони.

Вважає , що такої підстави відсторонення, як відмова виконувати розпорядження державного органу, нормами ст.46 КЗпП України не передбачено, і відсторонення працівника від роботи можливе тільки з підстав, що визначені законодавством, зокрема ст.46 КЗпП

Крім того, відповідно до отриманого повідомлення, її попереджено про відсторонення, обґрунтованого Наказом МОЗ України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Однак ні вказаний наказ, ні жоден інший нормативно-правовий акт не передбачає можливості відсторонення невакцинованих працівників.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. .

Відповідно до ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюку, кору, поліомієліту, правця, туберкульоз) є обов`язковими та вносяться до календаря щеплень.

Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я».

Обов`язкової вакцинації від COVID-19 в цьому переліку немає та цим законом не встановлена, а нормативно-правовий колапс викликаний виключно діями влади, а тому відсторонення працівника з підстав ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб є незаконним та безпідставним .

Крім того, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 24.12.2020 р. №3018 затверджена «Дорожня карта з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби COVID-19,, і проведення масової вакцинації у відповідь на пандемію COVID-19 в Україні у 2021-2022 роках» положеннями якої закріплено, що «вакцинація від коронавірусної хвороби COVID-19 в Україні буде добровільною для усіх груп населення та професійних груп».

Основним завданням Дорожньої карти є рекомендація щодо охоплення вакцинацією проти коронавірусної хвороби COVID-19 протягом 2021-2022 року щонайменше 50% населення України (20866390 людей).

МОЗ були затверджені дев`ять пріоритетних груп для вакцинації від коронавірусної хвороби COVID-19, але це не означає їх обов`язкову чи примусову вакцинацію.

Так як всі вакцини від COVID-19 в даний час не пройшли всі етапи випробовування,, тому вакцинуватись чи ні вирішує сам пацієнт , адже це його право , а не обов`язок . Таким чином, відмова працівників від вакцинації не дає права роботодавцеві застосовувати будь-які заходи впливу.

Крім того , з метою дотримання норм статті 32 КЗпП України повідомлення її про зміну істотних умов праці мало відбутися не пізніше ніж за два місяці від відсторонення від роботи, що зроблено відповідачем не було, а тому наказ про відсторонено прийнятий з грубим порушення законодавства про працю.

У статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року N 1645-ІІІ чітко визначено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, відсторонюються від виконання зазначених видів робіт у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом. Тобто відмова цих працівників від обов`язкових профілактичних щеплень має відбутись саме у такому порядку, який встановлений законом.

Порядок відмови від здійснення обов`язкових профілактичних щеплень визначений у тій же самій статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року N 1645-ІІІ у частині шостій, де зазначено, якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження -засвідчити це актом у присутності свідків.

Іншого порядку відмови від обов`язкових профілактичних щеплень ані цей, ані будь-який інший закон не містять. Не містить цей закон і іншої підстави для встановлення юридичного факту відмови особи від обов`язкових профілактичних щеплень, аніж: відібране лікарем письмове підтвердження особи від вакцинації або акт, складений лікарем у присутності свідків, про відмову скласти особою таке письмове підтвердження.

Однак, у спірному наказі відсутнє посилання на зафіксований у порядку встановленому Законом, факт її відмови від профілактичного щеплення від COVID-19, що є порушенням вимог частин другої та шостої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року N 1645-ІІІ.

Що стосується вимоги відповідача надати конфіденційну інформацію про стан здоров`я без її згоди є незаконною. Лист-ознайомлення (Попередження) по суті містить вимогу працівнику надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень. Незважаючи на застосування у ознайомлення (попередженні) конструкції прохання, викладені у подальшому наслідки ненадання особою цих відомостей, свідчать саме про вимогу та перекладання на працівника обов`язку про надання працедавцеві таких відомостей. За таких обставин, вимога відповідача до позивача надати відомості, що стосуються наявності профілактичного щеплення від COVID-19 або довідки про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, є грубим порушенням вимог статті 19 Конституції України, її права на конфіденційність та повагу до її приватного життя.

Представник співвідповідача відділу освіти , охорони здоров"я , культури , сім"ї , молоді та спорту Іршавської міської ради Яцканич Є.М. надіслала суду відзив , згідно якого позовну заяву не визнала , посилається на те , що 05 листопада 2021 року директор Загатського ЗЗСО І-ІІІ ступенів письмово, під підпис, повідомив позивачку ОСОБА_1 про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19на підставі наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04 жовтня 2021 року №2153. В даному повідомленні вказано про необхідність надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення від COVID-19або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 р. до 08.11.2021 року.Оскільки позивачем ОСОБА_1 не надано документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення від COVID-19або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 р. до 08.11.2021 року, тому 08.11.2021 року відповідачем видано Наказ № 90, про відсторонення позивача від роботи на період карантину або до усунення працівником підстав відсторонення (проведення профілактичного щеплення).

Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється Міністерством охорони здоров`я України (ст.12 ЗаконуУкраїни «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Наказом Міністерством охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням».

Так на період дії карантину обов`язковій вакцинації проти COVID-19підлягають працівники:

1 .центральних органів виконавчої влади та їхніх територіальних органів; 2.місцевих державних адміністрацій та їхніх структурних підрозділів; 3.закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Міністерство юстиції України зробило висновок, що наказ МОЗ № 2153 відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статті 8 Конвенції «Право на повагу до приватного і сімейного життя», а також практиці Європейського суду з прав людини, свідченням чого є реєстрація цього наказу Міністерством юстиції України.

Слід зазначити, що державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу, антикорупційної та гендерно-правової експертиз з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів (п.4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМ України від 28.12.1992 №731).

Відповідно до п.41-6 постанови КМ України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», з наступними змінами, керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153;

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України,частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я.

Наказом Загатського ЗЗСО І-ІІІ ст. № 90 від 08.11.2021 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », позивача було відсторонено від роботи з 08.11.2021 у зв`язку із ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2на строк до здійснення щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 , але не більше ніж до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2.

Наказ винесений на підставі ст.46 КЗпП України, ч. 2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пункту 41-6 постанови КМ України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» зі змінами, наказу МОЗ від 04 жовтня 2021 року №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням».

У відповідності до ст.46 КЗпП України, роботодавець може відсторонити працівника від роботи, якщо працівник: з`явився на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;відмовляється або ухиляється від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. До інших випадків, передбачених законодавством належить, зокрема відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим.

Тобто, так як позивач є вчителем державного навчального закладу, не пройшла обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19, не має протипоказань до вакцинації, керівник відповідача зобов`язаний був, відповідно до діючого законодавства відсторонити позивача від роботи.

Зазначає , що тимчасове увільнення працівника від виконання ним його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи (на умовах та підставах встановлених законодавством) за своєю суттю не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом. Застосовується такий захід у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків. Призупинення трудових відносин в такому випадку не тягне за собою обов`язкове припинення самих трудових відносин. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце.Враховуючи вищевикладене, вважає, що рішення відповідача про відсторонення позивача від роботи є обґрунтованим, містить належні посилання на норми чинного законодавства, що дають підстави для відсторонення позивача від роботи.

На їх думку обов`язкова вакцинація певної категорії громадян від COVID-19 (захворювання, яке згідно наказу МОЗ України від 19.07.95 № 133 належить до особливо небезпечної інфекційної хвороби) задля попередження його поширення серед населення є виправданим та таким, що не порушує статтю 8 Конвенції.

Зазначає, що вимога роботодавця про надання сертифікату про профілактичне щеплення проти COVID-19або медичного висновку про абсолютне протипоказання до такої вакцинації, не є втручанням в приватне життя позивача, оскільки така вимога не суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статті 8 Конвенції «Право на повагу до приватного і сімейного життя», а також практиці Європейського суду з прав людини.

Право на медичну таємницю закріплене в Основах законодавства України про охорону здоров`я. Забороняється вимагати та надавати за місцем роботи інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта. Право на таємницю про стан здоров`я, закріплене у статті 286 ЦК України.

Разом з тим, інформації про COVID-19-сертифікат та щеплення в переліку документів, що підпадають під медичну таємницю, в українському законодавстві немає. Відтак, COVID-19-сертифікат не є медичною таємницею.Тому вважає необгрунтованими вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення її від роботи, просить відмовити у задоволенні позовних вимог з цих підстав.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримала повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях , просить таку задовільнити, додатково суду пояснила , що хоча наказом №06-к від 28.02.2022 року вона допущена до роботи з 28.02.2022 року , однак на її думку це стосується лише періоду воєнного стану на Україні , а тому вважає , що слід визнати незаконним та скасувати наказ №90 від 08.11.2021 року Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ». Стягнути з Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2021 року по день допущення до роботи , судові витрати та витрати на правову допомогу.

Представник відповідача Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області Бізіля В.В. в судовому засіданні позовну заяву не визнала , суду пояснила , що позивачку ОСОБА_1 08 листопада 2021 року наказом №90 від 08.11.2021 року на час відсутності щеплення від COVID-19 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати . Вона як посадова особа діяла на виконання наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 , згідно якого затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням».

Так на період дії карантину обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають працівники: центральних органів виконавчої влади та їхніх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їхніх структурних підрозділів; 3.закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.Міністерство юстиції України зробило висновок, що наказ МОЗ № 2153 відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статті 8 Конвенції «Право на повагу до приватного і сімейного життя», а також практиці Європейського суду з прав людини, свідченням чого є реєстрація цього наказу Міністерством юстиції України.

Відповідно до наказу №06-к від 28.02.2022 року ОСОБА_1 , допущено до роботи з 28.02.2022 року , тому наказ №90 від 08.11.2021 року втратив чинність , просить суд в позові відмовити.

Представник співвідповідача відділу освіти , охорони здоров"я , культури , сім"ї , молоді та спорту Іршавської міської ради Дубець Я.П. в судовому засіданні позов не визнав ,посилаючись на обставини викладені у відзиві , додатково суду пояснив , що позивачка ОСОБА_1 , працює на посаді вчителя Загатського ЗЗСО I-III ст.

05 листопада 2021 року директор Загатського ЗЗСО І-ІІІ ступенів письмово, під підпис, повідомив позивача про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19на підставі наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04 жовтня 2021 року №2153. В даному повідомленні вказано про необхідність надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення від COVID-19або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011року .Оскільки позивачем ОСОБА_1 не надано документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення від COVID-19або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 року , тому 08.11.2021 року відповідачем видано Наказ № 90, про відсторонення позивача від роботи на період карантину або до усунення працівником підстав відсторонення (проведення профілактичного щеплення). Просить відмовити у задоволенні позовних вимог з цих підстав.

Заслухавши пояснення сторін , оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 4, частиною 1 статті 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , працює у Загатському закладі середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області на посаді вчителя фізичної культури .

Ст. 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб визначено, що карантин встановлюється та відміняється КМУ

Постановою КМУ від 09.12.2020 № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами, чинними на час виникнення спірних правовідносин) на території України встановлено карантин з 19.12.2020 року до 31.12.2021 року, та на даний час до 31.03.2022 року. Вказана постанова є чинною.

Стаття 46 КЗпП України передбачає, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством .

Згідно зі статтею 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб та статтею 27 Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення в Україні обов`язковими є профілактичні щеплення проти туберкульозу, поліомієліту, дифтерії, кашлюка, правця та кору та включаються до календаря щеплень. При цьому передбачається, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб . У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт . Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється Міністерством охорони здоров`я України.

П. 3 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 № 2153, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 за № 1306/36928 Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням встановлено, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року № 595 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року за № 1161/19899 (у редакції наказу МОЗ України від 11 жовтня 2019 року № 2070 ). Наказ набирає чинності через місяць з дня його опублікування, а саме 08.11.2021 року.

Переліком медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року за № 1161/19899 19899 (у редакції наказу МОЗ України від 11 жовтня 2019 року № 2070) визначено абсолютні протипоказання для щеплення. Також у п. 3 даного Переліку зазначено, що протипоказання до вакцинації встановлюються лікарем, який вирішує питання щодо проведення вакцинації відповідно до рекомендацій, викладених у цьому Переліку та інших національних настановах. За потреби для отримання додаткової інформації щодо верифікації діагнозу, перебігу захворювання, необхідності додаткових обстежень лікар скеровує пацієнта до профільного спеціаліста, за висновком якого остаточно приймає рішення щодо проведення вакцинації.

Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації № 028-1/о Висновки лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 , затвердженою наказом МОЗ від 02.11.2021 року за № 2394, визначено порядок видачі довідки на підтвердження протипоказань до вакцинації. Зокрема затверджено форму № 028-1/о.

Отже, на підставі статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб , постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням працівники СЗШ № 65 підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, на період дії карантину в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень .

Наказ Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 № 2153 було доведено до відома всіх співробітників Загатського закладу середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області

Відповідно до повідомлення директора Загатянського закладу загальної середньої освіти І-ІІі ступенів Іршавської міської ради Бізіля В.В. №73 від 05.11.2021 року про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 вбачається, що ОСОБА_1 з приводу необхідності надання документів про наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або довідки про протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень повідомила, що її вакцинальний статус є медичною таємницею згідно із ст. 39-1 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я , а наказ Міністерства охорони здоров`я України № 2153 від 4 жовтня 2021року суперечить Конституції України та Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я . Отже ОСОБА_1 була ознайомлена із відповідним наказом, однак документів, які є підставою для допуску її до роботи, як вчителя фізичної культури , вона не надала.

05.11.2021 року директором Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Бізіля В.В.на адресу ОСОБА_1 скеровано повідомлення про необхідність надати для допуску до роботи, як працівника Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради 08.11.2021 року сертифікату (внутрішнього або іноземного) чи іншого документу про проходження повного курсу вакцинації чи про отримання однієї дози дводозної вакцини проти COVID-19, включеної ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, або довідки про абсолютні протипоказання щодо щеплення. У протилежному випадку із 08.11.2021 року за відсутності одного із вказаних документів її відсторонять від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП України та ст. 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб /а.с. 11/. Із вказаним повідомленням ОСОБА_1 ознайомилась.

Відповідно до наказу директора школи Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Бізіля В.В , учителя фізичної культури , наказано відсторонити від роботи без збереження заробітної плати з 08.11.2021 року у зв`язку із відмовою від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 до усунення причин, що його зумовили (а.с. 12) .

Відповідно до п. 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 (в оновленій редакції від 20.10.2021 року) саме керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб та частини третьої статті 5 Закону України Про державну службу , крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 КЗпП, частини 1 статті 1 Закону України Про оплату праці та частини 3 статті 5 Закону України Про державну службу ; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Бездіяльність роботодавця з відсторонення працівників може мати негативні наслідки для нього, оскільки за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення Порушення правил щодо карантину людей , яка визначає, що порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб , іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, він може бути притягнений до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, із врахуванням того, що позивачем ані станом на 08.11.2021 року (час видання наказу), ані при поданні позову не було долучено документів, які згідно із чинними законодавством дають підстави для допуску її до роботи, то відповідач підставно відсторонив ОСОБА_1 , як вчителя фізичної культури , від роботи на підставі ст. 46 КЗпП України.

З приводу тверджень позивача щодо покладення на неї відповідачем обов`язку здійснити вакцинацію, яка не визнана обов`язковою жодним нормативно-правовим актом, суд зазначає, що у законодавстві України відсутня норма, яка дозволяла б примусову вакцинацію. А саме, навіть якщо щеплення обов`язкове, змусити будь-кого вакцинуватися примусово неможливо, а тому у разі відсутності вакцинації діюче законодавство дозволяє відсторонювати цих працівників від роботи без виплати заробітної плати.

Обов`язковість щеплень є втручанням у право на повагу до приватного життя, яке гарантовано статтею 8 Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Проте, такі втручання цілком припустимі. Зокрема, для визначення законності таких втручань Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) вказує на те, що аби визначити, що це втручання потягнуло за собою порушення ст. 8 Конвенції, суд повинен (має) обґрунтувати доцільність та виправданість таких дій відповідно до другого абзацу цієї статті тобто встановити, чи є втручання виправданим відповідно до закону і чи має воно на меті законні цілі, і чи були вони виправданими в демократичному суспільстві .

Досліджуючи питання наявності закону ЄСПЛ в ухваленому 08.04.2021 рішенні у справі Вавржичка та інші проти Чеської Республіки (заява № 47621/13) зазначає: Суд повторює, що оспорюване втручання мало би опиратися на певну законодавчу базу внутрішнього законодавства, причому ці закони повинні бути як адекватно доступними, так і сформульованими з достатньою точністю, аби дозволити тим, до кого вони застосовуються, регулювати свою поведінку і, при необхідності, з відповідними порадами передбачити до ступеня, який є розумним заданих обставин, наслідки, які можуть спричинити за собою дані дії (див., наприклад, Дубська і Крейзова проти Чеської Республіки [GC], №№28859/11і 28473/12, § 167, 15листопада 2016р., з додатковим посиланням).

ЄСПЛ встановив, що втручання у приватне життя у вигляді обов`язку зробити щеплення ґрунтується на законі, а тому у цьому немає порушень.

В Україні таким законом є Закон України Про захист населення від інфекційних хвороб .

Окрім того, в зазначеному рішенні ЄСПЛ вказано Що стосується мети, яку переслідує обов`язкове вакцинування, як стверджує Уряд і визнано національними судами, ціллю відповідного законодавства є захист від хвороб, які можуть становити серйозну загрозу для здоров`я населення. Це стосується як тих, хто отримує відповідні щеплення, так і тих, хто не може бути вакцинованим, і, таким чином, знаходиться в групі осіб високого ризику інфікування, покладаючись на досягнення високого рівня вакцинації в суспільстві в цілому для захисту від розглянутих заразних хвороб. Ця мета відповідає цілям захисту здоров`я і захисту прав інших осіб, визнаним статтею 8 .

Хоча система обов`язкових вакцинацій не єдина і не найпоширеніша модель, прийнята європейськими державами, Суд повторює, що в питаннях політики в галузі охорони здоров`я національні влади найкраще можуть оцінити пріоритети, використання ресурсів і соціальних потреб. Усі ці аспекти є актуальними в даному контексті, і вони підпадають під широку свободу розсуду, яку Суд повинен надати державі-відповідачу.

В контексті охорони здоров`я найкращим інтересам суспільства служить забезпечення найвищого досяжного рівня здоров`я. Коли справа доходить до імунізації, мета повинна полягати в тому, щоб кожна людина була захищена від серйозних захворювань. У переважній більшості випадків це досягається за рахунок обов`язкових щеплень. Ті, кому таке лікування не може бути призначено, побічно захищені від інфекційних захворювань, поки в їх оточенні підтримується необхідний рівень вакцинації, тобто їх захист забезпечується колективним імунітетом.

Таким чином, якщо вважати, що політика добровільної вакцинації недостатня для досягнення і підтримки колективного імунітету або колективний імунітет незалежний від природи захворювання (наприклад правця), національні влади можуть розумно ввести політику обов`язкової вакцинації для досягнення відповідного рівня захисту від серйозних захворювань .

З цих підстав суд визнав, що рішення застосувати обов`язкову вакцинацію має вагомі причини.

Суд вважає безпідставним твердження позивача з приводу незаконності відсторонення її від роботи, як працівника Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів , через відсутність щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, так як таке не включене до Календаря профілактичних щеплень в Україні, оскільки відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб, які не включені до календаря щеплень, що і встановлено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 № 2153.

Твердження позивача про те, що вакцина проти COVID-19 не пройшла всіх клінічних випробувань та є небезпечним медичним дослідом над працівниками освіти є безпідставною, оскільки механізм проведення державної реєстрації вакцин для профілактики COVID-19, які постачаються в Україну визначений постановами Кабінету Міністрів України № 95 від 08 лютого 2021 та Деякі питання державної реєстрації вакцин або інших медичних імунобіологічних препаратів для специфічної профілактики гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, під зобов`язання для екстреного медичного застосування та № 1446 від 29.12.2021 року Деякі питання державної реєстрації лікарських засобів, вакцин або інших медичних імунобіологічних препаратів для лікування та/або специфічної профілактики гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, під зобов`язання для екстреного медичного застосування та реєстрація таких МОЗ України вказує на те, що такі вакцини за результатами експертних висновків дозволені для використання в Україні.

Суд також критично оцінює пояснення позивача з приводу порушення її права на працю виходячи із наступного.

Дійсно, обмеження прав громадян, зокрема права на працю можливе лише в умовах військового чи надзвичайного стану та мають встановлюватися виключно законом, ухваленим Верховною Радою України. Однак в цьому випадку, обов`язкова вакцинація ОСОБА_1 з подальшим її відстороненням у разі відсутності щеплення тимчасово обмежило її право на працю з огляду на суспільні інтереси. Тобто, позивачка не звільнена з роботи, а тимчасово відсторонена.

Окрім того, згідно зі статтею 43 КЗпП України право на працю включає в себе можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

ЄСПЛ в ухваленому 08.04.2021 рішенні у справі Вавржичка та інші проти Чеської Республіки (заява № 47621/13) зазначає Суд визнає, що відсторонення позивача від роботи означало втрату заробітної плати і як наслідок позбавлення засобів існування. Однак це було прямим наслідком її рішення свідомо обрати саме цей шлях для себе особисто, відмовитися від виконання юридичного обов`язку, метою якого є захист здоров`я .

У постанові Верховного Суду від 10.03.2021 у справі №331/5291/19 вказано, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави тобто було виправданим. Держава, встановивши відсторонення педагогічних працівників від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, втому числі й самих дітей.

В цій же постанові Верховного Суду вказано, що вирішуючи питання про співвідношення норм статей 3 та 53 Конституції України, не можна не визнати пріоритетність забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеки людини над правом на освіту, а право дитини позивачки на освіту в шкільному навчальному закладі було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси.

За таких обставин суд вважає, що порушення права позивачки на працю, визначене статтею 43 Конституції України, відсутнє, оскільки ОСОБА_1 працює у Загатському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області на посаді вчителя фізичної культури та вказана посада віднесена до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням.

Водночас, ОСОБА_1 не позбавлена можливості обирати професію чи заняття, які не вимагають обов`язкової вакцинації.

Враховуючи те, що відсторонення від роботи позивача є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків та на період відсторонення від роботи ОСОБА_1 робоче місце за працівником зберігається, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки у частині визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи не підлягають задоволенню, а оскільки згідно з наказом №06-к від 28.02.2022 року ОСОБА_1 , допущено до роботи з 28.02.2022 року , тому наказ №90 від 08.11.2021 року втратив чинність ,а тому цивільний позов в частині вимоги про визнання незаконним та скасування наказу №90 від 08.11.2021 року Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 »- підлягає до закриття.

Суд також не знаходить підстав для задоволення похідної вимоги про зобов`язання відповідача виплатити невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи.

Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОУЮ-19.

Пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який набрав чинності з 08 листопада 2021 року, керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій визначено забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком № 2153;

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19яких визначена Переліком № 2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; а також

3) взяти до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб , які відсторонюються ; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили .

Так, ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України Про оплату праці визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату праці , якщо буде встановлено, що на порушення ст. 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв"язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП України).

Оскільки ОСОБА_1 була відсторонена від роботи на законних підставах, то відповідно до пп. 3 п. 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 із врахуванням положень ст. 94 КЗпП України та ч. 1 ст. 1 Закону України Про оплату праці підстави для нарахування їй заробітної плати відсутні, а тому у цій частині позову слід відмовити.

Так як у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі, то понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1816,00 грн. та витрат на правову допомогу слід покласти на позивача відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Водночас, суд зазначає, що наказом МОЗ № 380 від 25.02.2022 року Про зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 року № 2153 зупинено дію наказу МОЗ від 04.10.2021 року № 2153 до завершення воєнного стану в Україні.

Керуючись ст.ст.4, 12,81,259,263-265 ЦПК України, ст. 46 Кодексу законів про працю України, ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»,-

РІШИВ:

Цивільний позов в частині вимоги про визнання незаконним та скасування наказу №90 від 08.11.2021 року Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 »- закрити.

У стягненні із Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області (90112, Закарпатська область, Іршавський район, с. Загаття, вул. Адальберта Ерделі, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2021 року по день допущення до роботи , стягненні із Загатського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради Закарпатської області (90112, Закарпатська область, Іршавський район, с. Загаття, вул. Адальберта Ерделі, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати та витрати на правову допомогу-відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 01.04. 2022 року

Суддя І.А. Даруда