Ухвала

14 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 137/1417/21

провадження № 61-7556ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 11 травня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 07 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Кожухівського закладу дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради, Управління освіти, молоді та спорту Хмільницької міської ради про скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: визнати незаконним та скасувати наказ Кожухівського закладу дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради від 08 листопада 2021 року № 29-к в частині відсторонення її, помічника вихователя, від роботи; стягнути з Кожухівського закладу дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради на свою користь середній заробіток за весь час відсторонення від роботи, починаючи з 09 листопада 2021 року.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 11 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 07 липня 2022 року (повний текст якої складено 12 липня 2022 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Літинського районного суду Вінницької області від 11 травня 2022 року - без змін.

04 серпня 2022 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 11 травня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 07 липня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій вказати передбачену (передбачені) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також навести належне обґрунтування цієї (цих) підстави (підстав) з урахуванням правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 205, заявник отримала зазначену ухвалу 27 серпня 2022 року.

05 вересня 2022 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 11 травня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 07 липня 2022 року з наведеною в ній підставою касаційного оскарження судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктами 2, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

В обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 вказала, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 46 Кодексу законів про працю України та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 11 травня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 07 липня 2022 року.

Витребувати з Літинського районного суду Вінницької області цивільну справу № 137/1417/21 за позовом ОСОБА_1 до Кожухівського закладу дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради, Управління освіти, молоді та спорту Хмільницької міської ради про скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 14 жовтня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко