Справа № 171/1110/22
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2022 р. м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Хоруженко Н.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2022 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 в якій він просить вжити заходів до забезпечення позову, що поданий ОСОБА_1 10.08.2022 року, а саме: - накласти арешт на причіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - спеціальний причіп пр. паливоцистерна Е, 2005 року випуску, колір-оранжевий, шасі (кузов, рама)НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 05.06.2012 р., дата реєстрації 15.09.2014р., заставною вартістю 324 735 грн., свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_3 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.08.2014 р. зареєстрований номер НОМЕР_4 .

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що її слід повернути заявнику з наступних підстав.

Згідно ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом із тим, позивач посилається на ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору. Положення вказаної статті щодо звільнення особи від сплати судового збору, застосовуються у випадку звернення особи із позовом до виконавця (надавача) послуг.

З аналізу вказаної норми вбачається, що за подання заяви про забезпечення позову судовий збір повинен сплачуватися на загальних підставах.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання заяви про забезпечення позову поданої фізичною особою вираховується у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 496,20 грн.

Як вбачається із наданої заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано, а саме не сплачено судовий збір за подання зави про забезпечення позову.

Невиконання вимог, визначених ст. 151 ЦПК України, є підставою для повернення заяви заявнику, відповідно до положень ст.153 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову необхідно повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 259, 260 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Н. В. Хоруженко