УХВАЛА

05 жовтня 2022 року м. Кропивницький

справа № 392/555/20

провадження № 22-ц/4809/914/22

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства «Прилуцький» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю імені Фрунзе до Фермерського господарства «Прилуцький», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державного реєстратора Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області Реп`яха Василя Валентиновича про скасування державної реєстрації права власності та визнання недійсними договорів оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю імені Фрунзе задоволено; скасовано державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:1090, земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:2090 та земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:3090, що утворилися в результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0090, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю імені Фрунзе згідно договору оренди землі від 21 січня 2009 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю імені Фрунзе та ОСОБА_4 , який зареєстровано у Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» 27 серпня 2010 року за № 04.10.374.00058; відновлено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0090, яка існувала до моменту поділу на три окремі земельні ділянки; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 1,34 га, кадастровий номер :02:000:1090, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності/довірчої власності: 36197689), що виникла в результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0090; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 1,34 га, кадастровий номер :02:000:2090, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності/довірчої власності: 36198043), що виникла в результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0090; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 1,34 га, кадастровий номер :02:000:3090, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності/довірчої власності: 36197871), що виникла в результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0090; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 02 квітня 2020 року, укладений між Фермерським господарством «Прилуцький» та ОСОБА_2 , площею 1,34 га, кадастровий номер :02:000:1090, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, строком дії до 01 квітня 2030 року, державна реєстрація якого здійснена Державним реєстратором Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області Реп`яхом В.В. (номер запису про інше речове право: 36198718); визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 02 квітня 2020 року, укладений між Фермерським господарством «Прилуцький» та ОСОБА_1 , площею 1,34 га, кадастровий номер :02:000:2090, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробннцтва та розташована на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області строком дії до 01 квітня 2030 року, державна реєстрація якого здійснена Державним реєстратором Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області Реп`яхом В.В. (номер запису про інше речове право: 36198863); визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 02 квітня 2020 року, укладений між Фермерським господарством «Прилуцький» та ОСОБА_3 , площею 1,34 га, кадастровий номер :02:000:3090, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, строком дії до 01 квітня 2030 року, державна реєстрація якого здійснена Державним реєстратором Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області Реп`яхом В.В. (номер запису про інше речове право: 36199137); стягнуто з Фермерського господарства «Прилуцький», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача судовий збір у розмірі 16816,00 грн, в рівних частинах, по 4204,00 грн, а також витрати, понесені на професійну правничу допомогу в сумі 18600,00 грн, в рівних частинах, по 4650,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Фермерське господарство «Прилуцький» оскаржило його в апеляційному порядку.

20 липня 2022 року Кропивницьким апеляційним судом зареєстровано надходження апеляційної скарги скаржника у даній справі.

Суддею Кропивницького апеляційного суду Черненком В.В. апеляційну скаргу Фермерського господарства «Прилуцький» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2021 року залишено без руху; запропоновано скаржнику протягом десяти днів з дня вручення ухвали сплатити судовий збір у сумі 25 224,00 грн та надати оригінал відповідної квитанції, про що 28 липня 2022 року постановлено відповідну ухвалу.

08 серпня 2022 року від Фермерського господарства «Прилуцький» надійшло клопотання про відтермінування сплати судового збору за подання апеляційної скарги до жовтня місяця 2022 року.

Ухвалою апеляційного суду від 10 серпня 2022 року продовжено Фермерському господарству «Прилуцький» строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2021 року; запропоновано скаржнику сплатити судовий збір у сумі 25 224,00 грн у строк до 03 жовтня 2022 року.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Кропивницького апеляційного суду від 26 вересня 2022 року № 75, у зв`язку з припиненням повноважень судді Черненка В.В. по досягненню ним 65 років, призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у даній справі визначено суддю Дьомич Л.М.

28 вересня 2022 року скаржником подано до суду докази сплати судового збору, тобто усунуто недоліки апеляційної скарги, про які йшлося в ухвалі суду апеляційної інстанції від 28 липня 2022 року.

Однак, апеляційний суд у новому складі приходить до висновку, що відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Прилуцький» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2021 року наразі неможливе.

При цьому, апеляційним судом враховується, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання в суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся зі скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними (ухвали від 18 вересня 2020 року у справі № 11-119сап20, від 22 лютого 2021 року у справі № 9901/42/20).

Виходячи зі змісту ч. 1 зазначеної процесуальної норми, апеляційна скарга на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2021 року мала бути подана у строк до 24 січня 2022 року включно.

Скаржником апеляційну скаргу направлено на адресу суду апеляційної інстанції 19 липня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 зазначила, що процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог ст. 356 ЦПК України щодо форми та змісту скарги, так і вимог щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема, відсутності відповідного клопотання чи визнання вказаних у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.

За висновком суду касаційної інстанції, наведеним у згаданій вище постанові, усунення певних недоліків скарги, не пов`язаних з дотриманням процесуальних строків, як от сплата судового збору, за відсутності підстав для поновлення строку подання скарги однаково виключає можливість відкриття апеляційного провадження за такою скаргою.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопад 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України»).

Отже, згідно з практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.

У апеляційній скарзі Фермерським господарством «Прилуцький» заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2021 року на підставі ч. 2 ст.354 ЦПК України. Однак, причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі, наведені скаржником у апеляційні скарзі, не можуть бути визнані судом поважними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

За ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначає, що Фермерське господарство «Прилуцький» до судового розгляду залучене не було (1), відповідач під час проголошення судового рішення присутнім не був (2), повний текст рішення суду першої інстанції господарство не отримало до цього часу(3), а про результати судового розгляду справи скаржнику стало відомо 15 липня 2022 року з Єдиного державного реєстру судових рішень (4).

Оскільки апеляційна скарга подана у межах строку, встановленого ч. 2 ст. 354 ЦПК України, вважає наявними підстави для поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2021 року.

Крім того, у питанні встановлення наявності чи відсутності підстав для поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції апеляційним судом взято до уваги доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання у справі. Скаржник також стверджує, що посилання суду першої інстанції на подання Фермерським господарством «Прилуцький» заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача не відповідає дійсності. Разом з тим, відповідачем до суду першої інстанції 04 лютого 2022 року та 01 червня 2022 року були подані клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, які до цього часу не вирішені, матеріали справи станом на 15 липня 2022 року заявникові для ознайомлення не надані, про час і місце ознайомлення з матеріалами справи відповідача не повідомлено. Повний текст оскаржуваного судового рішення ні на адресу Фермерського господарства «Прилуцький», ні на адресу його представника Прилуцького М.М. не надіслано, що спричинило набрання рішенням законної сили та позбавило можливості своєчасно його оскаржити.

Як вбачається з вимог цивільного процесуального законодавства, пропущений строк апеляційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених скаржником підстав пропуску такого строку суд дійде висновку про їх поважність.

Таким чином, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Процесуальним законом запроваджено оціночні параметри визначення обґрунтованості причин пропуску процесуального строку. При цьому, не існує іншого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з підготовкою звернення до суду тощо.

Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду не знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду, порушив ці строки.

Враховуючи викладене, оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає безпідставним посилання скаржника на незалучення його судом першої інстанції до судового розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю імені Фрунзе.

Так, Фермерське господарство «Прилуцький» набуло у даній справі процесуального статусу відповідача, а отже, нарівні з іншими учасниками справи може здійснювати всі процесуальні права та обов`язки, передбачені законом (1) щодо не залучення до участі у справі).

Апеляційним судом з`ясовано, що судові повістки про виклик у даній справі Фермерському господарству «Прилуцький» направлялись на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 100, 127, 154 том 1), а також отримувались представником відповідача у приміщенні суду (а.с. 120, 157, 240 том 1, 20 том 2). Про дату, час та місце судових засідань у справі відповідач повідомлявся також телефонограмами (а.с. 6, 44, 49, 64, 80 том 2).

23 грудня 2022 року районним судом зареєстровано вхідну телефонограму про неможливість участі у судовому засіданні представника Фермерського господарства «Прилуцький» Прилуцького М.М., у зв`язку із зайнятістю останнього в іншому процесі (а.с. 81 том 2), факт передання якої до суду відповідачем заперечується.

З матеріалів справи вбачається, що представники учасників справи, у т.ч. скаржника, не брали участі у засіданні суду першої інстанції 23 грудня 2021 року (а.с. 86 том 2). Копію оскаржуваного судового рішення скаржнику направлено на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставлено до електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 105 том 2).

Апеляційним судом враховано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначена як адреса електронної пошти Фермерського господарства «Прилуцький» у позовній заяві (а.с. 1 том 1), бланках листів юридичної особи (а.с. 22, 85 том 1, 144 том 2), а також вказана самим скаржником у його апеляційній скарзі (а.с.120 том 2). Хоча судом першої інстанції не у повній мірі було дотримано вимог ст.128 та ст. 272 ЦПК України, матеріалами справи підтверджується, що відповідач отримав копію позовної заяви з додатками, скористався своїми процесуальними правами на подання відзиву на позов та інших заяв і клопотань у справі, через повноважного представника брав участь у судових засіданнях. При цьому, будь-яких заяв чи клопотань відповідача щодо зміни адреси його електронної пошти, неможливості чи небажання отримувати судову кореспонденцію за вказаною адресою тощо матеріали справи не містять.

Отже, скаржнику було достеменно відомо про здійснення розгляду даної справи судом першої інстанції (1).

За змістом ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 44 ЦПК України на учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Наведеними нормами окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Таким чином, учасники справи повинні вчасно, сумлінно, в належний спосіб використовувати всі наявні в них засоби та можливості, передбачені законодавством, з метою запобігання невиправданим зволіканням під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

За викладеного, скаржник як юридична особа, що має певний штат працівників, а також отримує професійну правову допомогу адвоката саме у цій справі, будучи обізнаним про знаходження справи на розгляді у суді першої інстанції та передбачені законодавством строки розгляду справи судом, у випадку відсутності відповідної інформації, повинен був вчиняти активні дії, спрямовані на отримання відомостей про дату та час судового засідання, результат вирішення спору, а також отримання копії судового рішення, зокрема, шляхом ознайомлення з ним після оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень чи отримання судового рішення безпосередньо у приміщенні суду.

Так, відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для доступу до судових рішень Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, що є автоматизованою системою збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Апеляційним судом з`ясовано, що 30 грудня 2021 року зміст оскаржуваного судового рішення було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Разом з тим, скаржник стверджуючи, що про результат судового розгляду справи він дізнався з лише 15 липня 2022 року, не наводить об`єктивних обставин, які завадили отриманню цієї інформації з Реєстру у розумний строк (3,4).

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання судом першої інстанції матеріалів даної справи скаржнику для ознайомлення, апеляційний суд вважає необґрунтованими та не приймає до уваги.

ЦПК України не регламентує порядок реалізації учасником справи свого права на ознайомлення з її матеріалами. Разом з тим, розділом Х Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України (далі Інструкція), затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 (зі змінами та доповненнями) врегульовано, зокрема, що справи (матеріали кримінального провадження) видаються для ознайомлення апаратом суду за резолюцією судді (судді-доповідача), або голови суду, або заступника голови суду, або секретаря відповідної судової палати на підставі письмової вимоги (заяви), зокрема, адвокатам, які беруть участь у розгляді справ та учасникам справи. Ознайомлення з матеріалами справи (кримінального провадження) проводиться виключно у приміщенні суду, у визначеному наказом голови суду місці, протягом усього робочого часу суду та в присутності працівника апарату суду. У порядку підготовки судової справи для ознайомлення відповідальний працівник суду після отримання заяви з резолюцією та судової справи забезпечує (перевіряє) її формування згідно з вимогами Інструкції. Судова справа видається для ознайомлення після перевірки документів, що посвідчують особу та її повноваження відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, ані процесуальний закон, ані Інструкція, вимог якої зобов`язані дотримуватись працівники апарату місцевого суду, не передбачає процедури повідомлення учасника справи про час і місце ознайомлення з матеріалами справи, оскільки таке право може бути реалізоване заявником у будь-який час в межах режиму робочого часу суду.

Однак, будь-яких доказів та аргументів на підтвердження обставин, які об`єктивно перешкоджали ознайомленню з оскаржуваним судовим рішенням та поданню апеляційної скарги в строки, передбачені процесуальним законом, скаржником не надано.

Подання ж учасником справи заяви про ознайомлення з матеріалами справи, яке при цьому не супроводжується наміром реалізувати відповідне право, демонструє формальне ставлення заявника до своїх процесуальних прав та обов`язків.

Апеляційний суд враховує також, що відповідно до наявних у матеріалах справи постанов про закінчення виконавчого провадження від 15 липня 2022 року, станом на вказану дату відповідачем у примусовому порядку вже було виконано оскаржуване судове рішення в частині сплати судового збору та витрат на правничу допомогу (а.с. 113, 116 том 2). Зазначене спростовує доводи скаржника про те, що результат судового розгляду даної справи став йому відомий лише 15 липня 2022 року (2,3,4).

За викладеного, процесуальна поведінка скаржника не демонструє повноти використання своїх процесуальних прав, готовності брати участь у справі на всіх етапах її розгляду, достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку.

Натомість пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення через пасивну поведінку скаржинка не є поважною причиною пропуску строку.

Разом з тим, наведене вище не перешкоджає скаржнику вказати інші обставини, які є реальними, непереборними та об`єктивно нездоланними на час сплину строку звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у даній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

На підставі викладеного, апеляційна скарга Фермерського господарства «Прилуцький»у даній справі підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 356, 357 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Прилуцький» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2021 року, - залишити без руху.

Запропонувати Фермерському господарству «Прилуцький»у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду:

- обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також докази на підтвердження відповідних доводів.

У разі невиконання вимог у встановлений строк або у випадку, коли вказані у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, скаржнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Роз`яснити скаржнику, що суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л. М. Дьомич