Справа № 464/2319/22
пр.№ 2/464/1064/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2022 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

секретар судового засідання Герасимович А.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить звільнити її від сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_4 з 17 березня 2022 року згідно судового наказу Сихівського районного суду м.Львова у справі № 464/8329/21 від 21.12.2021 р. та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 4 500 гривень, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 04.03.2015 року. У даному шлюбі в них народився син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає про те, що 22.12.2021 року Сихівським районним судом м.Львова був виданий судовий наказ відповідно до якого з позивачки на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина, ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) матері, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення повноліття, щомісяця. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, з метою забезпечення безпечних умов проживання дітей, позивач разом із сином ОСОБА_5 , 17 березня 2022 року виїхали до Німеччини. На даний час неповнолітній ОСОБА_5 разом з матір`ю зареєстровані у Німеччині, також син ОСОБА_6 навчається у міжнародній гімназії. Тому, у відповідності до ст.ст. 180-182, 273 Сімейного кодексу України, просить з 17 березня 2022 звільнити її від сплати аліментів. Крім того, враховуючи, що неповнолітній син, ОСОБА_5 проживає з нею та перебуває на її утриманні, просить стягувати з відповідача аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 4 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Представник відповідача подала до суду відзив, в якому зазначила про часткове визнання відповідачем позову. Щодо вимоги про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини від 17.03.2022 року не заперечує, оскільки у нього на даний момент відсутнє право вимоги стягнення аліментів з позивача на утримання дитини, так як син тимчасово проживає за кордоном з позивачкою. Щодо вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 4 500 грн., то вважає їх неогрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав. Дитина тимчасово виїхала за кордон та планує прибути в Україну і надалі проживати з батьком, з огляду на це у позивача відсутнє право вимагати стягнення аліментів на її користь. Крім того, вказує на те, що навіть якщо припустити, що у позивача наявне право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів, то розмір заявлений позивачем є неогрунтований. Позивач на час війни виїхала з України як біженка і отримує соціальну допомогу у країні перебування. Вказує на те, що відповідач не відмовляється від свого обов`язку утримувати сина, перераховує кошти сину для його онлайн навчання. Звертає увагу на те, що дохід відповідача є мінімальним, так як останній є фізичною особою підприємцем, діяльність якого пов`язана із сферою харчування, яка через запровадження карантинних вимог неодноразово припинялась, у зв`язку із чим дохід такого був або мінімальний або відсутній. Вважає можливим сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 2 000 грн. щомісячно.

Представник відповідача подав до суду відповідь на відзив, де зазначає, що право позивача на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів узгоджується з положеннями статті 181 СК України, оскільки неповнолітній син ОСОБА_6 , проживає разом з матір`ю у Німеччині. Щодо тверджень відповідача про повернення сина до України, то в разі зміни місця проживання дитини в майбутньому, відповідач у відповідності до ч.4 ст. 273 ЦПК України зможе пред`явити позов про зміну розміру аліментів або звільнення від них. З огляду на те, що дитина перебуває на утриманні позивача, а також зважаючи на однаковий обов`язок обох батьків утримувати дитину, просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві та відповіді на відзив, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні визнала позов в частині припинення стягнення аліментів та підтримала заперечення щодо позовної вимоги про стягнення аліментів з підстав зазначених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

При вирішенні спору суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною, бере активну участь у її вихованні.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, неповнолітній ОСОБА_5 , 2007 р.н. виїхав за межі України 17.03.2022 року, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон виданого на ім`я ОСОБА_7 та на даний час проживає з матір`ю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, тобто, змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позову в цій частині, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , 2007 р.н. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , 2007 р.н. в твердій грошовій сумі в розмірі 4 500 грн., підлягає до задоволення частково, з огляду на наступне.

Як встановлено судом сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України враховує вік та стан здоров`я дитини, потреби на її утримання, матеріальне становище відповідача, який є фізичною особою підприємцем, сплачує аліменти на утримання іншої дитини, зважаючи на однаковий обов`язок обох батьків утримувати дитину та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 3 000 гривень, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення його повноцінного розвитку.

Суд вважає необґрунтованою вимогу позивача в частині стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 4 500 грн., оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про щомісячні витрати на утримання дитини у зазначеному розмірі.

Згідно з вимогами ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави підлягає стягненню 1 657 грн. 30 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 79, 80, 84, 141, 179, 180-182, 191, 273 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 430Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Звільнити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) від сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_4 з 17 березня 2022 року згідно судового наказу Сихівського районного суду м. Львова у справі № 464/8329/21 від 21.12.2021 р.

Стягувати з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) в користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви, тобто з 14.06.2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) в користь держави 1 657 грн. 30 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03 жовтня 2022 року.

Головуюча