ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/388/22 Номер провадження 22-ц/814/1891/22Головуючий у 1-й інстанції Даніліна Ж.О. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут»

на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 червня 2022 року у складі судді Даніліної Ж. О.

у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в:

У квітні 2022 року представник ТОВ «Полтаваенергозбут» звернувся до суду із заявою видачу судового наказу, в якій просив суд видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованості за договором постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № від 01.01.2019, що виникла за період з 01.05.2019 по 31.01.2022 у сумі 3 704,92 грн.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 червня 2022 року відмовлено ТОВ «Полтаваенергозбут» у видачі судового наказу на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України, так як заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Ухвала мотивована тим, що із поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги.

Не погодившись з даною ухвалою, представник ТОВ «Полтаваенергозбут» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильне дослідження доказів, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що з 01.01.2019 ОСОБА_1 приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з присвоєним особовим рахунком № НОМЕР_1 за об`єктом споживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом фактичного споживання електричної енергії та оплати рахунків, що підтверджується розрахунком заборгованості та копією договору «Про користування електричною енергією» № від 29.09.2017.

Вказує, що відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність письмово оформленого договору не позбавляє боржника такого обов`язку.

Зазначає, що ТОВ «Полтаваенергозбут» сформовано рахунки (повідомлення) на оплату споживачу ОСОБА_1 за фактичними обсягами електроенергії на підставі даних, переданих АТ «Полтаваобленерго» на показники лічильника 18256.

Вважає, що право грошової вимоги виникло на підставі договору, що є публічним на умовах Комерційної пропозиції № 8-УП, та є наслідком порушення споживачем ОСОБА_1 умов договору шляхом часткової оплати коштів за спожиту електричну енергію, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 3 704,92 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахування індексу інфляції та 3% річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (пункт 3 частини першої статті 161 ЦПК України).

Частиною 2 вказаної вище статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (частини перша, третя статті 163 ЦПК України).

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2022 року ТОВ «Полтаваенергозбут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості за договором постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № від 01.01.2019, що виникла за період з 01.05.2019 по 31.01.2022 у сумі 3 704,92 грн та витрат, пов`язаних із зверненням до суду зі сплати судового збору в сумі 248,10 грн.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що ОСОБА_1 приєдналася до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № від 01.01.2019 на умовах Комерційної пропозиції № 8-УП відповідно чинного договору про користування електричною енергією № від 29.09.2017 шляхом фактичного споживання електричної енергії на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , обсягом 9 240 кВт*год та оплати рахунків на суму 10 258, 28 грн.

Постачальник, продаючи електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього в період з 01.05.2019 по 31.01.2022 виконав умови Договору належним чином, та Споживач, не дотримуючись строків розрахунків, порушив зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 3 704,92 грн, а тому ТОВ «Полтаваенергозбут» змушено звернутися до суду про примусове стягнення заборгованості.

До заяви заявником було додано договір № від 29.09.2017 про користування електричною енергією, укладений між Велико-Кохнівською філією ПАТ «Полтаваобленерго» та ОСОБА_1 , копію договору дарування від 16.10.2009, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_1 прийняла в дар будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , копію Витягу з Державного реєстру правочинів, копію Витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, розрахунок заборгованості боржника та лист-претензію про сплату заборгованості за спожиту електричну енергією по договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № адресований ОСОБА_1 , в якому, з метою досудового врегулювання стягнення заборгованості, ТОВ «Полтаваенергозбут» просить сплатити заборгованість за спожиту електричну енергію на підставі приєднання до публічного договору на умовах комерційної пропозиції № 8-УП за період з 01.05.2019 по 31.01.2022 у сумі 3 942,44 грн.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку за спожиту електричну енергію ОСОБА_1 по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № за період з 01.05.2019 по 31.01.2022, споживачем оплачувалась спожита електроенергія згідно затверджених тарифів до березня 2021 року, за квітень-місяць 2021 року заявником обраховано кількість спожитої електроенергії побутовим споживачем - 2126 кВт. год. вартістю 3 571,68 грн, з яких споживачем було оплачено 1 229,24 грн.

Вказане свідчить про наявність між сторонам спору щодо права грошової вимоги ТОВ «Полтаваенергозбут» до споживача ОСОБА_1 на зазначену суму та відсутність підстав для видачі судового наказу.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу, яка доводами апеляційної скарги не спростовується.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» - залишити без задоволення.

Ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна