Справа № 212/1820/22
провадження №2/216/2130/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чирського Г.М.,

за участю : секретаря судового засідання Корнєвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду № 2 цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення,

В С Т А Н О В И В :

31.03.2022 р. позивач звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу із зазначеним позовом про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 31.10.2021 року на загальну суму 62730,84 грн., в тому числі, 14425,59 грн. інфляційні витрати, 4805,25 грн. 3% річних, а також сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08.06.2022 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу, яку одержано зазначеним судом 20.07.2022 року.

Ухвалою від 21.07.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві просив справу розглянути за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві просив справу розглядати за своєї відсутності, позов визнав частково, просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи в спрощеному позовному провадженні, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила)..

Позивач на виконання своїх обов`язків надав послугу з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку належить відповідачу ОСОБА_1 на час судового розгляду.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19).

Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається централізоване опалення та гаряче водопостачання до житла відповідача, однак відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно п. 18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим».

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа.

З розрахунку, наданого позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості з оплати послуг за період з 01.10.2013 року по 31.10.2021 року, яка складає 43 500,00 грн. (51996,98 грн. (нарахована оплата) 8496,98 грн. (сума сплати власником)=43500 грн.).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 645, виданий 30.03.2019 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П., номер запису про право власності 30951033, індексний номер 46228633, зареєстрованого у той же день.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач є власником вказаного житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з 30.03.2019 року на підставі договору купівлі-продажу, доказів про користування ОСОБА_1 вказаним житлом та надання йому послуг з централізованого опалення до 30.03.2019 року позивачем суду не надано.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_1 набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 з 30.03.2019 року за договором купівлі продажу, а до вказаної дати не користувався зазначеним житлом, а отже, не був споживачем послуг, які надає позивач, суд вважає, що стягнення заборгованості з відповідача підлягає сума 9358 грн. 35 коп. за період з 30.03.2019 року по 31.10.2021 року (17855,33 грн. (нарахована оплата, в тому числі за 30-31.03.2019 року) 8496,98 грн. (сума сплати власником) = 9358,35 грн.), і в цій частині позовні вимоги щодо стягнення основного боргу є обґрунтованими.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в частині застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, тому як із позовною заявою АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулось до суду 31.03.2022 року, а за період протягом строку з 30.03.2019 року відповідачем здійснювалася часткова оплата за користуванням послугами, що свідчить про визнання ним боргу. Зазначене свідчить про те, що у розумінні ст. 264 ЦК України, відповідачем було перервано строк позовної давності та позивач в межах трирічного строку звернувся до суду за захистом свої прав. Тобто, строк позовної давності не пропущено.

Щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

З огляду на те, що відповідач, як встановлено судом, прострочив виконання грошового зобов`язання, він, на вимогу позивача, повинен сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі №6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц, провадження №14-16цс18.

Про особливості здійснення нарахувань в порядку ст.625 ЦК України також зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 січня 2020 року в рамках справи № 924/532/19.

Для визначення індексу за будь який період необхідно індекси за кожен місяць, що входять у відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат (Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ. Лист ВСУ № 62-97 від 03.04.1997 року). заборгованість станом на 01 травня 2019 року 504,51 грн. (365,82 (за квітень 2019 року) грн.. + 138,69 (за 30-31.03.2019 року) грн. = 504,51 грн.) х 101 % (індекс інфляції за квітень 2019 р. - 101 %) : 100 504,51 = 5,05 грн. інфляційних нарахувань з 30.03.2019 по 30.04.2019; заборгованість станом на 01 листопада 2019 року становить 617,13 грн. (504,51 +112,62 (нарахування за жовтень 2019) = 617,13 ) х 103,03 % (травень 2019 100,7% х 99,5 % червень 2019 х 99,7 % липень 2019 р. х 100,7 % серпень 2019 року х 100,7 % вересень 2019 р. х 100,7 % жовтень 2019 р. = 103,03 %) : 100 - 617,13 = 18,7 грн. інфляційних нарахувань з 01.05.2019 по 31.10.2019; заборгованість станом на 01 грудня 2019 року становить 2637,63 грн. (617,13 + 2020,5 = 2637,63 х 100,1 % (листопад 2019 р.) : 100 2637,63 грн. = 2,64 грн. інфляційних нарахувань з 01.10.2019 по 30.11.2019; заборгованість станом на 01 грудня 2020 року становить 11349,74 грн. (2637,63+1911,6 +2385,61+1991,76+1208,21+475,54+739,39 = 11349,74) х 103,85 % (грудень 2019 99,8% х січень 2020 р. 100,2% х лютий 2020. 99,7% х березень 2020 100,8 % х квітень 2020 100,8 % х травень 2020 100,3 % х червень 2020 100,2 % х липень 2020 99,4 % х серпень2020 99,8 % х вересень 2020 100,5% х жовтень 2020 101 % х листопад 2020 101,3 % =103,85 %) : 100 11349,74 грн. = 436,96 грн. інфляційних нарахувань з 01.12.2019 по 30.11.2020; заборгованість станом на 01 січня 2021 року (з урахуванням проплати в розмірі 739,39 грн.) становить 12258,89 грн. (11349,74+1648,58 -739,39 = 12258,89) х 100,9 % (грудень 2020) : 100 12258,89 грн. = 110,33 грн. інфляційних нарахувань з 01.12.2020 по 31.12.2020; заборгованість станом на 01 лютого 2021 року ( з урахуванням проплати в розмірі 1648,58 грн.) становить 12139,05 грн. х 101,3 % (січень 2021 р.) : 100 12139,05 грн. = 157,81 грн. інфляційних нарахувань з 01.01.2021 по 31.01.2021; заборгованість станом на 01 березня 2021 року (з урахуванням проплати в розмірі 1528,74 грн.) становить 12097,76 грн. (12139,05+1487,45 1528,74 = 12097,76) х 101 % (лютий 2021р.) / 100 - 12097,76 грн. = 120,98 грн. інфляційних нарахувань з 01.02.2021 по 28.02.2021; заборгованість станом на 01 квітня 2021року становить 12066,65 грн. (12097,76+1456,34-1487,45 = 12066,65) х 101,7% (березень 2021 р.) /100 12066,65 грн. = 205,13 грн. інфляційних нарахувань з 01.03.2021 по 31.03.2021; заборгованість станом на 01 травня 2021 року становить 10994,79 (12066,65+384,48-1456,34 = 10994,79 грн.) х 100,7 % (квітень 2021 р.) /100 10994,79 грн. = 76,96 грн. інфляційних нарахувань з 01.04.2021 по 30.04.2021; заборгованість станом на 31.10.2021 року становить 9358,35 грн. (10994,79-634,48-302-200-500 = 9358,35) х 103,54 % (101,3х100,2х100,1х99,8х101,2х100,9=103,54%) /100 -9358,35 = 331,10 грн. інфляційних нарахувань з 01.05.2021 по 31.10.2021 р. В загальному інфляційні нарахування за зобов`язаннями становлять 1465,66 грн. 5,05+18,7+2,64+436,96+110,33+157,81+120,98+205,13+76,96+331,10=1465,66).

При розрахунку 3% річних в межах заявленого позивачем періоду суд виходить з наступного: дата початку нарахування - дата закінчення нарахування та розраховує за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] * [Процентна ставка] / 100% / 365 (або 366) днів на рік * [Кількість днів]

Таким чином, розмір 3% річних складає 603 грн. 25 коп., виходячи з наступного розрахунку: з 30.03.2019 по 30.09.2019 (184 дні): 504,51*3% : 100% : 365 *184 = 7,63 грн.; з 01.10.2019 по 31.10.2019 (31 день): 617,13*3% : 100% : 365 * 31 = 1,57 грн..; з 01.11.2019 по 30.11.2019 (30 днів): 2637,63*3% : 100% : 365 *30 = 6,50 грн.; з 01.12.2019 по 31.12.2019 (31 день): 4549,23*3% : 100% : 365 * 31 = 11,59 грн.; з 01.01.2020 по 31.01.2020 (31 день): 6934,84*3% : 100% : 366 * 31 = 17,62 грн.; з 01.02.2020 по 29.02.2020 (29 день): 8926,6*3% : 100% : 366 * 29 = 21,28 грн.; з 01.03.2020 по 31.03.2020 (31 день): 10134,81*3% : 100% : 366 * 31 = 25,75 грн.; з 01.04.2020 по 30.04.2020 (30 день): 10610,35*3% : 100% : 366 * 30 = 26,09 грн.; з 01.05.2020 по 31.10.2020 (184 день): 10610,35*3% : 100% : 366 * 184 = 160,02 грн.; з 01.11.2020 по 30.11.2020 (30 день): 11349,74*3% : 100% : 366 * 30 = 27,91 грн.; з 01.12.2020 по 31.12.2020 (31 день): 12258,89*3% : 100% : 366 * 31 = 31,15 грн.; з 01.01.2021 по 31.01.2021 (31 день): 12139,05*3% : 100% : 365 * 31 = 30,85 грн.; з 01.02.2021 по 28.02.2021 (28 день): 12097,76*3% : 100% : 365 * 28 = 27,84 грн.; з 01.03.2021 по 31.03.2021 (31 день): 12066,65*3% : 100% : 365 * 31 = 30,75 грн.; з 01.04.2021 по 30.04.2021 (30 день): 10994,79*3% : 100% : 365 * 30 = 27,11 грн.; з 01.05.2021 по 31.05.2021 (31 день): 10360,31*3% : 100% : 365 * 31 = 26,40 грн.; з 01.06.2021 по 30.06.2021 (30 день): 10058,31*3% : 100% : 365 * 30 = 24,80 грн.; з 01.07.2021 по 31.07.2021 (31 день): 9858,33*3% : 100% : 365 * 31 = 25,12 грн.; з 01.08.2021 по 30.09.2021 (61 день): 9858,35*3% : 100% : 365 * 61 = 49,43 грн.; з 01.10.2021 по 31.10.2021 (31 день): 9358,35*3% : 100% : 365 * 31 = 23,84 грн. Загальна сума складає : 7,63+1,57+6,50+11,59+17,62+21,28+25,75+26,09+160,02+27,91+31,15+30,85+27,84+30,75+27,11+26,40+25,80+25,12+49,43+23,84=603,25 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме, про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача за період з 30.03.2019 року по 31.10.2021 року суми заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 9358,35 грн., інфляційні витрати у розмірі 1465,66 грн., 3 % річних у розмірі 603,25 грн., а разом у сумі 11427,26 грн., у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2481,00 грн., сплачений ним при подачі позову. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача в сумі 452,04 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог (18,22 % задоволених позовних вимог від ціни позову).

Керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263,265, 268, 274, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з 30.03.2019 року по 31.10.2021 року у розмірі : 9358 грн. 35 коп. основний борг, 1465 грн. 66 коп. інфляційні витрати, 603 грн. 25 коп. 3 % річних, судовий збір - 452 грн. 04 коп., а разом на загальну суму 11879 грн. 30 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Суддя Г.М.Чирський