Справа №295/2513/21
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"05" жовтня 2022 р. м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

секретаря судового засідання Барашивець Т.С.,

за участю:

представника позивача адвоката Романюк О.В.,

представник відповідача адвоката Андієвської Г.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Єригіної І.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - Житомирська міська рада провстановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богунського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - Житомирська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В підготовчому судовому засіданні представником позивача адвокатом Романюк О.В. було подане клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , та продовжити розгляд даної цивільної справи за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Житомирська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування клопотання адвокат Романюк О.В. пояснила, що на момент підготовки позовної заяви та пред`явлення позову до суду згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_3 значилась серед співвласників житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, як з`ясувалось ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто ще до відкриття провадження у справі.

Представник відповідача адвокат Андієвська Г.В. надала заперечення та просила закрити провадження у справі.

В обґрунтування пояснила, що предметом спору у справі № 295/2513/21 є встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 На даній земельній ділянці розташований житловий будинок, який належить на праві спільної часткової власності громадянам, а саме: ОСОБА_4 - частка в приватній спільній власності на житловий будинок становить 20/100; ОСОБА_1 - частка в приватній спільній власності на житловий будинок становить 30/100; ОСОБА_2 - частка в приватній спільній власності на житловий будинок становить 35/100; ОСОБА_3 - частка в приватній спільній власності на житловий будинок становить 45/300. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до подання позову 03.02.2021 р. Відповідно до вимог ст. ст. 46, 47 ЦПК України, позов може бути пред`явлено лише до особи, яка володіє цивільною процесуальною правоздатністю і дієздатністю. З настанням смерті ОСОБА_3 , її цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність припинились. Отже, позов до померлої особи не може бути пред`явлено. Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі. В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб. А тому в даному спорі після смерті ОСОБА_3 не може бути процесуального правонаступництва, в тому числі залучення третьої особи, як спадкоємця.

Суд заслухавши клопотання представника позивача, заперечення представник відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, провадження по справі підлягає закриттю, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У ст. 26 ЦК визначено, що всі фізичні особи є рівними в здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має всі особисті немайнові права, установлені Конституцією та цим кодексом. Фізична особа здатна мати всі майнові права, що встановлені цим кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією, цим кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні та юридичні особи.

У ч. 1 ст.47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Системний аналіз вказаних норм права, а також положень ч. ч. 1, 2, 4 ст. 25, ч.1 ст. 26 ЦК України та ч. 2 ст. 48 чинного ЦПК України дає підстави дійти висновку, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України)

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Аналіз зазначених норм процесуального права, а також положень ч. ч.1, 2, 4 ст. 25, ч.1 ст. 26 ЦК України та ч. 2 ст. 48 ЦПК дозволяє дійти висновку, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України).

Норма ст. 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених у п .п.18 ч.1 ст. 255 ЦПК, України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, а й щодо національних судів («Diya 97 v. Ukraine», №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження. При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Саме такого висновку дійшов ВС у складі Об`єднаної палати КЦС у постанові від 20.06.2019 у справі №185/998/16.

З огляду на вищезазначене, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Романюк О. В. та вважає необхідним закрити провадження у даній цивільній справі.

На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 12, 47, 48, 255, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі № 295/2513/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - Житомирська міська рада провстановлення порядку користування земельною ділянкою - закрити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 07.10.2022 року.

Суддя: І. М. Єригіна