ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5664/22 Справа № 205/7874/21 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

секретар судового засідання: Астатурян А.В.

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро,апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 червня 2022 року, яке постановлено суддею Остапенко Н.Г., в місті Дніпро, повний текст рішення суду складено 13 червня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування позову посилалася на те, що дочці позивача ОСОБА_3 на праві приватної власності, на підставі договору дарування від 24.10.2014 року, належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Позивач протягом шестимісячного строку звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Чоловік спадкодавця ОСОБА_2 постійно проживав разом зі спадкодавцем, тому вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, позивач успадкувала Ѕ частину вищевказаної квартири. Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г. від 17.08.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджують право власності.

Оскільки відповідач правовстановлюючі документи на квартиру утримує у себе та не надає нотаріусу для оформлення спадщини, позивач просить визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 50,2 кв.м., житловою площею 35.9 кв.м., що складається з двох житлових кімнат: 1-а кімната площею 17,8 кв.м., 2-а-кімната площею 18.1 кв.м., кухні площею 6,8 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 1.1 кв.м., коридору площею 5,5 кв.м., балкону площею 0,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті дочки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на Ѕ частину квартири в порядку спадкування за законом-задоволені.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 50,2кв.м., житловою площею 35.9 кв.м., що складається з двох житлових кімнат: 1-а кімната площею 17,8 кв.м., 2-а-кімната площею 18.1 кв.м., кухні площею 6,8 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 1.1 кв.м., коридору площею 5,5 кв.м., балкону площею 0,9 кв.м., в порядку спадкування першої черги за законом після смерті дочки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3113 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що твердження позивача про утримання відповідачем у себе правовстановлюючих документів на квартиру, що чинить перешкоду нотаріусу для оформлення спадщини, спростовується тим, що на дату винесення оскаржуваного рішення він звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, копію якого залучив до матеріалів справи.

Відзив на апеляційну скаргу не подавалися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.19).

Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною загальною площею 50,2 кв.м., житловою площею 35.9 кв.м., що складається з двох житлових кімнат: 1-а кімната площею 17,8 кв.м., 2-а-кімната площею 18.1 кв.м., кухні площею 6,8 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 1.1 кв.м., коридору площею 5,5 кв.м., балкону площею 0,9 кв.м.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зазначена квартира належала ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 24.10.2014 року державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюк В.О.. (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 , яка є матір`ю спадкодавця, 03.06.2020 року звернулася до Другої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.13-17,53 зворот).

Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г. від 17.08.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджують право власності (а.с.20).

Зі спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини не зверталися.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 09.09.2011 року. (а.с.62)

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 статтею 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України після прийняття спадщини спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Протокол № 1, статті 1 Захист власності, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод говорить, що Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у встановлений законом шестимесячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г. від 17.08.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджують право власності (а.с.20).

Як вбачається із матеріалів справи, оригінал правовстановлюючого документу на вказану квартиру на ім`я спадкодавця знаходиться у відповідача ОСОБА_2 , який не передав його нотаріусу для оформлення спадкових прав, що було підставою звернення позивача до суду.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем . права власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій за життя належала вказана квартира на праві власності.

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що твердження позивача про утримання відповідачем у себе правовстановлюючих документів на квартиру, що чинить перешкоду нотаріусу для оформлення спадщини спростовується тим, що на дату винесення оскаржуваного рішення відповідач звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, копію якого залучив до матеріалів справи, колегія суддів не бере до уваги, оскільки це не спростовує той факт, що відповідачем утримувалися правовстановлючи документи на спірну квартиру для оформлення права власності в порядку спадкування за законом за позивачем, у зв`язку з чим позивачу постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом на спірну квартиру.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 вересня 2022 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко