Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2022 Справа №607/6365/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Мостовської І.В., заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просила встановити факт, що вона перебувала на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви заявник вказала, що 06 червня 1981 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_2 помер. В період шлюбу і до смерті чоловіка вони проживали разом у приватному будинку по АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності. Вона перебувала на утриманні ОСОБА_2 . Пенсія чоловіка була для сім`ї постійним і основним джерелом доходу та складала станом на день смерті чоловіка 8458,48 грн, в той час, як розмір її пенсії складав 2359,91 грн. Встановлення вказаного факту необхідне їй для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника та може бути встановлений лише в судовому порядку. Посилаючись на наведене, просила задовольнити заяву.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2022 року відкрито окреме провадження у справі та залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

21 вересня 2022 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подала письмові заперечення. Вказала, що вимоги заявника є безпідставними, оскільки посилання заявника на те, що її перебування на утриманні чоловіка було основним і постійним засобом для існування та те, що розмір її пенсії є меншим за розмір пенсії чоловіка не може бути підтвердженням факту перебування на його утриманні. Із поданої заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідне ОСОБА_1 для подальшого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Таким чином, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право. А саме права на пенсію. Посилаючись на наведене, просила залишити заяву без розгляду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила задовольнити. Додаткового зазначила, що вона із ОСОБА_2 переїхали в с. Урмань у 2013 році у належний їй будинок. Від шлюбу в них народилось двоє синів, яким на даний час по 40 та 37 років.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

06 червня 1981 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 квітня 2022 року, виданим Бережанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22 червня 2020 року, виданим Виконавчим комітетом Урманської сільської ради Бережанського району Тернопільської області.

Як слідує з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №10629134 від 15 травня 2006 року, домоволодіння по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

З довідки за №1700-0503-14/174 від 13 травня 2022 року, виданої Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримував пенсію за віком. Розмір призначеної пенсії на день смерті ОСОБА_2 становив 8458,48 грн.

Як вбачається з довідки про доходи за №311440, виданої Головним управлінням Пенсійного фону України в Рівненській області від 16 травня 2022 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Тернопільському об`єднаному управлінні ПФУ Тернопільській області та отримує пенсію за віком розмір якої за період із січня по червень 2020 року становить 13 275,94 грн.

З довідки за №41 від 18 квітня 2022 року, виданої Урманським старостинським округом Бережанської міської ради, вбачається, що станом на 20 червня 2020 року подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали по АДРЕСА_1 в приватному будинку, який належить ОСОБА_1 до моменту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 його дружина ОСОБА_1 перебувала на його утриманні.

Як слідує з довідки за №43 від 20 квітня 2022 року, виданої Урманським старостинським округом Бережанської міської ради, ОСОБА_2 був зареєстрований по АДРЕСА_1 з 19 березня 2013 року та проживав за вказаною адресою до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із вимогами п. 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до частини другої статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» одним із необхідних документів для розгляду справи про страхові виплати у разі втрати годувальника є довідка житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідка виконавчого органу ради чи інший документ про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копія відповідного рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховоного суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

У пункті 8 вищевказаної Постанови роз`яснено, що Судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року ; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.

В листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До моменту смерті заявник та ОСОБА_2 проживали разом по АДРЕСА_2 .

До дня смерті ОСОБА_2 отримував пенсію у розмірі 8458,48 грн щомісячно, в той час як заявник одержувала пенсію у розмірі близько 2200-2300 грн щомісячно.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги, що в судовому засіданні встановлено факт перебування заявника на утриманні свого чоловіка до моменту смерті останнього, той факт, що встановлення вказаного факту необхідне заявнику для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення шляхом встановлення факту перебування останньої на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд не приймає до уваги доводи Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про те, що встановлення даного факту пов`язане з наступним вирішенням спору про право як безпідставні та необґрунтовані, оскільки ні із заяви ОСОБА_1 , ні з пояснень Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, що є в матеріалах справи, не вбачається в чому саме полягає такий спір.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення, у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 293, 294, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 318, 319, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року з наступними змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, майдан Волі, 3, м. Тернопіль, .

Головуючий суддяВ. М. Позняк