УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Свої вимоги мотивує тим, що 24 травня 2019 року між АТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № 14, відповідно до якого було передано право вимоги за кредитним договором від 08 жовтня 2007 року від АТ «Родовід Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал».

01 жовтня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за кредитним договором № 39.1/АЄ-086.07.2 від 08 жовтня 2007 року ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором № 39.1/АЄ-086.07.2 від 08 жовтня 2007 року перед ОСОБА_2 , що підтверджується заявою останнього від 15 вересня 2021 року.

З метою переоформлення належного йому автомобіля марки «Skoda Octavia» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він звернувся до сервісного центру, проте було виявлено наявність арешту на зазначений транспортний засіб.

Відповідно до відповіді заступника начальника Регіонального сервісного центру ГЦС МВС у м. Києві від 03 листопада 2021 року на автомобіль марки «Skoda Octavia» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був накладений арешт Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у рамках виконавчого провадження № 48053813.

Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)на адвокатський запит зазначив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 48053813 з примусового виконання виконавчого листа № 760/11269/14-ц від 05 травня 2015 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва. 23 червня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. Матеріали виконавчого провадження були знищені за закінченням терміну зберігання.

Просить суд зобов`язати посадових осіб Солом`янського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт, накладений в межах виконавчого провадження № 48053813, на автомобіль марки «Skoda Octavia» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 .

Скаржник у судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву, в якій просить розглядати скаргу у їх відсутність, вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Солом`янського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судовому засіданні пояснила, що положення Закону України «Про виконавче провадження» не містять норми щодо скасування арешту майна при винесенні постанови про повернення виконавчого листа стягувачу. Залишила вирішення питання з приводу скарги на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Його неявка розгляду скарги не перешкоджає.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у Солом`янському районному ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 48053813 з примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва № 760/11269/14-ц від 05 травня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 13948 доларів 66 центів США та 31652 гривні 30 копійок.

23 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

23 червня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Зі скарги вбачається, що Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)на адвокатський запит зазначив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 48053813 з примусового виконання виконавчого листа № 760/11269/14-ц від 05 травня 2015 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва. 23 червня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. Матеріали виконавчого провадження були знищені за закінченням терміну зберігання.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття Закону України «Про виконавче провадження»).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року № 707/1530/21.

ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого на належне йому майно накладено арешт.

На даний час будь-які відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 відсутні. Виконавче провадження, де скаржник був боржником, знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, проте арешт з майна боржника не знятий.

За таких обставин, суд вважає, що вимога скаржника про зобов`язання посадових осіб відділу вжити дії щодо зняття арешту з майна підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов`язати посадових осібСолом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити дій щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження № 48053813 з примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва № 760/11269/14-ц від 05 травня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 26 вересня 2022 року.

Суддя: