Справа № 308/551/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Федорнак О.В., за участі: в режимі відеоконференції представника позивача Даниленка Є.М. та представника першого відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька основа», в інтересах якого діє представник Даниленко Є.М., до першого відповідача ОСОБА_1 , другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля-Транс», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Дочірнє підприємство «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн», треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Деяк Катерина Каролівна, про усунення перешкод права власності, а саме перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом скасування записів про державну реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2020 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Галицька основа», в інтересах якого діє представник Даниленко Є.М., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до першого відповідача ОСОБА_1 , другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля-Транс», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Дочірнє підприємство «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн», треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Деяк Катерина Каролівна, за яким просить суд: усунути порушення права власності ТОВ «Галицька основа» на об`єкт незавершеного будівництва: 1/2 фундаменту незакінченого будівництвом 11 - поверхового, 34 квартирного житлового будинку (3 % готовності), що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом:

-скасування запису від 01.12.2015 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 6% розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.1137 га. (підтверджується роздруківкою інформаційної довідки № 132517958 від 30.07.2018 року);

-скасування запису від 21.03.2019 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 6% розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :26:001:0232, площею 0.0356 га. та земельній ділянці з кадастровим номером: :26:001:0233, площею 0.0781 га. (які були виділені із земельної ділянки з кадастровим номером :26:002:0012) за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.1137 га. (підтверджується роздруківкою інформаційної довідки № 169720748 від 07.06.2019 року).

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

ТОВ «Галицька основа» є власником 1/2 об`єкту незавершеного будівництва: фундаменту незакінченого будівництвом 11-поверхового, 34-квартирного житлового будинку (3 % готовності), що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, ТОВ «Галицька основа» належить частка в праві спільної часткової власності на вказаний вище фундамент в розмірі Ѕ.

Спорудити на земельній ділянці з кадастровим номером. :26:022:0012 (розділеній згодом на дві ділянки) запланований ОСОБА_1 об`єкт будівництва можна, було лише шляхом повного або майже повного руйнування Фундаменту та/або шляхом спорудження об`єкту будівництва на цьому Фундаменту (тобто, шляхом фактичного привласнення цього Фундаменту).

Таким чином, саме в результаті дій по забудові земельної ділянці з кадастровим номером :26:002:0012 пов`язаної зі створенням об`єкта незавершеного будівництва готовністю 6%, що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.1137 га. відбулось погіршення та руйнування Фундаменту, належного на праві власності Позивачу та Третій особі 1.

У ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи зазначене, ТОВ «Галицька основа» вважає, що порушене право власності на об`єкт незавершеного будівництва 1/2 фундаменту незакінченого будівництвом 11 поверхового, 34-квартирного житлового будинку (3% готовності), що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_1 , що проявляється у створенні перешкод щодо користування та розпорядження належним, на праві власності майном, може бути захищене у порядку звернення до суду з даним, позовом про усунення порушення права власності шляхом скасування записів про державну реєстрацію права власності. Обраний спосіб захисту, а саме усунення порушення права власності шляхом скасування записів про державну реєстрацію права власності, дозволить у повній мірі відновити права ТОВ «Галицька основа», як власника 1/2 фундаменту незакінченого будівництвом об`єкту щодо користування та розпорядження таким майном, а також, не суперечить чинному законодавству.

Державна реєстрація права власності від 01.12.2015 року за ОСОБА_1 та від 21.03.2019 року за ТОВ «ПОДІЛЛЯ-ТРАНС» на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 6%, що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,1137 га. була проведена з порушенням норм чинного законодавства.

Об`єкт Відповідача 1, Відповідача 2, повністю накладається та навіть перекриває Фундамент Позивача, що був зареєстрований за ТОВ «Галицька основа» 01.12.2010 року, тобто значно раніше, та вказує на суперечності між вказаними вище об`єктами речових прав на момент проведення реєстрації об`єкта незавершеного будівництва готовністю 6%, тобто Об`єкт Відповідача 1, Відповідача 2, за ОСОБА_1 .

А отже, виходячи з зазначеного та керуючись ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 20, 28 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 ОСОБА_1 мали відмовити у проведенні відповідної реєстрації права власності.

Тому, враховуючи зазначене випливає, що вказані вище реєстраційні дії, які були проведені 01.12.2015 року щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 , об`єкту незавершеного будівництва готовністю 6% розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.1137 га., тобто із площею забудови 1 137 кв.м., були проведені з порушенням норм чинного законодавства, а отже, на думку позивача, підлягають скасуванню.

Крім того, з огляду на протиправність запису від 01.12.2015 року, на підставі якого було проведено запис від 21.03.2019 року щодо державної реєстрації за ТОВ «ПОДІЛЛЯ-ТРАНС» права власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 6% розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :26:002:0012 (на момент реєстрації від 21.03.2019 року була поділена на земельну ділянку з кадастровим номером :26:001:0232, площею 0.0356 та. та земельну ділянку з кадастровим номером: :26:001:0233, площею 0.0781 га.) за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.1137 га., такий запис також підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 не мав правових підставили відчуження такого майна ТОВ «ПОДІЛЛЯ-ТРАІІС».

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 січня 2020 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу термін, протягом десяти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків. В зазначений термін, позивачем було подано заяву про усунення недоліків згідно вимог ухвали від 21.01.2020 року.

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.02.2020 року судом було відкрите провадження у цивільній справі № 308/551/20 у загальному позовному провадженні та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Про час і місце проведення підготовчого судового засідання судом неодноразово повідомлялися всі учасники розгляду справи. Час для подання письмових заяв у цій справі давно сплинув, проте більшість з учасників розгляду справи не скористалися своїм правом на подання письмових заяв.

Письмова заява від 18.03.2020 року до суду надійшла лише від третьої особи Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, за якою вона просить суд розглянути справи без представника Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

До суду також неодноразово надходила письмова заява однакового змісту від третьої особи Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, за якою вона просить врахувати при розгляді справи, що від 16.01.2020 року набрали чинності окремі положення закону України від 05.12.2019 року № 340-1Х «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству».

Стаття 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-1V викладена в новій редакції:

3. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, витання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За ухвалою від 17.02.2021 року судом було відмовлено повністю у задоволенні заяви представника першого відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі № 3208/551/20.

За ухвалою від 10.02.2022 року судом було закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 04.10.2022 року судом було винесено ухвалу протокольно, якою відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про повернення до стадії підготовчого судового засідання, оскільки таке повернення не передбачено ЦПК України і представник позивача у підготовчому судовому засіданні не підтримав раніше подану заяву про зміну (уточнення) предмету позову, тому судом і було прийняте рішення про закриття підготовчого провадження у справі без розгляду цієї заяви. Судом також було роз`яснено позивачеві, що він не позбавлений можливості подати до суду новий позов.

За ухвалою від 04.10.2022 року судом було відмовлено у задоволенні заяви представника першого відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі № 3208/551/20.

В судовому засіданні 04.10.2022 року судом, після з`ясування думки всіх присутніх учасників розгляду справи, які не заперечували проти початку розгляду справи за такої явки, було прийняте рішення розглядати справу по суті за такої явки, оскільки інші учасники розгляду справи протягом тривалого проміжку часу, будучі обізнаними про час і місце розгляду справи, не цікавляться її ходом та не прибувають на розгляд справи, що значно затягнуло розгляд цієї справи.

Представник першого позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник першого відповідача категорично заперечив проти задоволення позову судом та просив суд відмовити у його задоволенні, з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши думки присутніх учасників розгляду справи, дослідивши докази, суд дійшов до наступних висновків.

Позивачем заявлений позов, за яким він просить суд: усунути порушення права власності ТОВ «Галицька основа» на об`єкт незавершеного будівництва: 1/2 фундаменту незакінченого будівництвом 11 - поверхового, 34 квартирного житлового будинку (3 % готовності), що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом:

-скасування запису від 01.12.2015 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 6% розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.1137 га. (підтверджується роздруківкою інформаційної довідки № 132517958 від 30.07.2018 року);

-скасування запису від 21.03.2019 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 6% розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :26:001:0232, площею 0.0356 га. та земельній ділянці з кадастровим номером: :26:001:0233, площею 0.0781 га. (які були виділені із земельної ділянки з кадастровим номером :26:002:0012) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,1137 га. (підтверджується роздруківкою інформаційної довідки № 169720748 від 07.06.2019 року).

Таким чином позивач стверджує, що існує лише один об`єкт незавершеного будівництва: 1/2 фундаменту незакінченого будівництвом 11 - поверхового, 34 квартирного житлового будинку (3 % готовності), що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_1 , який у подальшому був зареєстрований, як об`єкт незавершеного будівництва готовністю 6%, розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,1137 га.

При цьому, як вбачається з отриманих судом Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2021 року та від 10.02.2022 року:

Власниками об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 29141804 - об`єкту незавершеного будівництва, фундамент незакінчене будівництво 11 поверховий, 34-х квартирний будинок (3% готовності), на земельній ділянці: :26:002:0012, за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної спільної часткової власності із 01.12.2010 року були: Ѕ частка - Товариство з обмеженою відповідальністю «Галицька основа», Ѕ частка - Дочірнє підприємство «Сі ПІ Ем Білдінг Юкрейн», із поміткою архівний запис.

Відповідно до п. 57 Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 червня 2018 р. № 484) інформація з Державного реєстру прав про зареєстровані речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав містить актуальні на дату та час її надання відомості Державного реєстру прав, а також відомості з його невід`ємної архівної складової частини, або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав. За бажанням особи інформація з Державного реєстру прав, крім відомостей, передбачених абзацом першим цього пункту, може додатково містити відомості про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, а також про внесені зміни до відповідних відомостей Державного реєстру прав та його невід`ємної архівної складової частини у хронологічному порядку.

Із змісту зазначеного Порядку випливає, що запис із позначкою «архівний запис» втратив свою актуальність і не може підтверджувати право власності на об`єкт нерухомого майна.

При намаганні суду отримати інформацію щодо об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 29141804 - об`єкту незавершеного будівництва, суду отримав позначку з відомостями що такого номеру не існує, він введений некоректно.

У Реєстрі наявна інформація про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, - незавершене будівництво, об`єкт житлової нерухомості із готовністю 6% за адресою: АДРЕСА_2 , розташований на земельних ділянках із кадастровим номером :26:0001:0232 та із кадастровим номером :26:0001:0233, право власності на який було зареєстроване 01.12.2015 року о 10:27:56 на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт, серія та номер: ЗК 48, виданої 02.07.2015 року, на праві приватної власності, з розміром частки 0, за ОСОБА_1 .

21.03.2019 року право власності на цей об`єкт нерухомості було припинено, на підставі акту приймання передачі майна до Статутного капіталу ТОВ «Поділля Транс», виданого ОСОБА_1 та ТОВ «Поділля Транс», та з цієї дати власником цього об`єкту нерухомості було ТОВ «Поділля Транс».

Проте, це право власності було припинено 18.12.2021 року о 16:42:22 на підставі заяви власника закінченого будівництвом об`єкта чи об`єкта незавершеного будівництва про знищення об`єкта сері та номер 1401, виданий 18.12.2021 року Приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М., довідка серія та номер: 1488, виданий 21.12.2020 КП «Архітектурно планувальне бюро» Ужгородської міської ради.

Відтак на час розгляду справи належними та допустимими доказами підтверджено, що припинено право власності на об`єкт нерухомості - незавершене будівництво, за адресою: АДРЕСА_2 .

Слід також зазначити, що позивач також визнає факт припинення права власності на об`єкт нерухомості - незавершене будівництво, за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки звернувся до суду із позовною заявою у справі № 308/10042/18 до ОСОБА_1 , ТОВ «Поділля-Транс», третя особа без самостійних вимог Дочірнє підприємство «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» про відшкодування шкоди, завданої саме знищенням належного йому об`єкта нерухомості: об`єкту незавершеного будівництва: фундаменту незакінченого будівництвом 11-поверхового, 34- квартирного житлового будинку (3 % готовності), що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому свої позовні вимоги ТОВ «Галицька основа» обґрунтувала тим, що є співвласником (1/2 частка) об`єкту незавершеного будівництва: фундаменту незакінченого будівництвом 11-поверхового, 34- квартирного житлового будинку (3 % готовності), що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим співвласником вказаного фундаменту є Дочірнє підприємство «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» (третя особа на стороні позивача). 16 листопада 2015 році представниками позивача та третьої особи було виявлено, що на земельній ділянці №:26:022:0012, де розміщено належний їм фундамент, встановлено охорону та розпочато будівельні роботи, в тому числі за допомогою екскаватору. Після звернення в поліцію було з`ясовано, що забудову земельної ділянки здійснює ОСОБА_1 , як її власник. На підтвердження чого адвокатом Конєва О.А. було надано копію декларації про початок будівельних робіт серії ЗК за № 48 від 02.07.2015. Вказану декларацію постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року по справі № 813/747/16 визнано протиправною та скасовано. Рішення суду набрало законної сили.

Щодо неправомірних дій ОСОБА_1 позивач звертався до правоохоронних органів, але не дивлячись на це ОСОБА_1 продовжував здійснювати забудову земельної ділянки з кадастровим номером :26:002:0012, пошкоджуючи при цьому фундамент.

Крім того ОСОБА_1 спочатку присвоїв земельній ділянці з кадастровим номером :26:002:0012 будівельну адресу ( АДРЕСА_2 (до цього була вул. Студентська без номеру), а згодом - здійснив розділ земельної ділянки з кадастровим номером :26:002:0012 на дві нові земельні ділянки з кадровими номерами: :26:001:0232 та :26:001:0233. Наразі замість земельних ділянок кадастровий номер :26:001:0232 та :26:001:0233 за адресою: АДРЕСА_2 існує вже земельна ділянка кадастровий номер: :26:001:0276. На вказаній земельній ділянці 09.10.2020ТОВ «Поділля-Транс» зареєструвало повідомлення про початок підготовчих робіт.

Також ОСОБА_1 зареєстрував право власності на об`єкт незавершеного будівництва, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :26:002:0012. Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_1 та ТОВ «Поділля-Транс» Товариству з обмеженою відповідальністю «Галицька основа» завдано матеріальну шкоду, розмір якої згідно з проведеної судової будівельно-технічної експертизи становить 236 811,11 грн. 4261789, 80 грн. Оскільки ОСОБА_1 та ТОВ «Поділля-Транс» відмовляються відшкодовувати шкоду у добровільному порядку, тому ТОВ «Галицька основа» звернулась до суду за захистом своїх прав до суду.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/10042/18 було винесене рішення, яке набуло законної сили, за яким:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька основа» про стягнення з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля-Транс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька основа» відшкодування шкоди у розмірі 4261789, 80 грн., витрат на оплату судового збору у розмірі 63926,87 грн. та витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 20000 грн. було залишено без задоволення.

Позовні вимоги Дочірнього підприємства «Сі ПІ Ем Білдінг Юкрейн» про заборону ОСОБА_1 та Товариству з обмеженою відповідальністю «Поділля-Транс» проводити будівельні чи інші роботи на фундаменті, здійснювати будь-які дії, що можуть зруйнувати, змінити чи іншим чином вплинути на стан фундаменту, що є об`єктом незавершеного будівництва, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :26:001:0276 за адресою: АДРЕСА_3 , та який належить на праві спільної часткової власності ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» та ТОВ «Галицька основа», а також на будь-яких інших земельних ділянках, що будуть утворені в результаті поділу, об`єднання земельної ділянки кадастровий номер :26:001:0276 було залишено без задоволення.

При цьому судом констатовано, що хоча об`єкт незавершеного будівництва, фундамент незакінченого будівництва 11-ти поверхового, 34 квартирного житлового будинку (3% готовності) за адресою АДРЕСА_1 , у фізичному вигляді знищено, юридично, а саме у Реєстрі, такий продовжує існувати під реєстраційним № 29141804.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України підставою припинення права власності є знищення майна, а ст. 349 ЦК України регламентовано, що право власності на майно припиняється в разі його знищення.

Так, земельна ділянка з кадастровим номером :26:002:0012 належала ОСОБА_1 та була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :26:001:0232 площею 0,0356 га та :26:001:0233 площею 0,0781 га, які згодом перейшли у власність ТОВ «Поділля-Транс» і об`єднані під кадастровим номером :26:001:0276 за адресою: АДРЕСА_3 . На вказаній земельній ділянці розташований об`єкт незавершеного будівництва 6% готовності, належний ТОВ «Поділля-Транс».

З повідомлення про початок будівельних робіт від 04.12.2020 з`ясовано, що на земельній ділянці з кадастровим номером :26:001:0276 Управління ДАБК Виконавчого комітету Ужгородської міської ради зареєстроване відповідне повідомлення по будівництву багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом.

Зазначеною інформацією підтверджується, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :26:001:0276, а також об`єкта незавершеного будівництва 6% готовності є відповідач ТОВ «Поділля-Транс», а здійснювані роботи по будівництву багатоквартирного житлового будинку, узгоджені з Управління ДАБК Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, при цьому в ході судового розгляду не встановлено, що земельна ділянка знаходиться у власності відповідача ТОВ «Поділля-Транс» неправомірно, а здійснювані роботи по забудові такої здійснюються без відповідних погоджень та дозволів. При цьому державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва 6% готовності за відповідачами в установленому законом порядку наразі не скасовано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні будь-які підстави для заборони ОСОБА_1 та ТОВ «ПоділляТранс» проводити будівельні чи інші роботи на фундаменті, здійснювати будь-які дії, що можуть зруйнувати, змінити чи іншим чином вплинути на стан фундаменту, що є об`єктом незавершеного будівництва, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :26:001:0276 за адресою: АДРЕСА_3 , та який належить на праві спільної часткової власності ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» та ТОВ «Галицька основа», оскільки такого об`єкта нерухомості не існує у фізичному вигляді.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Що ж стосується земельної ділянки, то як вбачається з отриманих судом Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2021 року та від 10.02.2022 року:

У період із 31.12.2014 року по 21.06.2016 року одноособовим власником земельної ділянки із кадастровим номером :26:002:0012, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, був ОСОБА_1 , проте 21.06.2016 року його право власності було погашено поділом об`єкта нерухомого майна.

Земельна ділянка із кадастровим номером :26:002:0012, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, була поділена на дві земельні ділянки: із кадастровим номером :26:0001:0232 та із кадастровим номером :26:0001:0233.

Земельна ділянка із кадастровим номером :26:0001:0232, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, у період із 21.06.2016 року по 21.03.2019 року перебувала у власності ОСОБА_1 , проте право власності щодо цієї земельної ділянки було припинено 21.03.2019 року, а об`єкт нерухомого майна закрито 22.06.2020 року через об`єднання об`єктів нерухомого майна.

Земельна ділянка із кадастровим номером :26:0001:0233, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, у період із 21.06.2016 року по 21.03.2019 року перебувала у власності ОСОБА_1 , проте право власності щодо цієї земельної ділянки було припинено 21.03.2019 року, а об`єкт нерухомого майна закрито 22.06.2020 року через об`єднання об`єктів нерухомого майна.

Із 21.03.2019 року 16:52:28 одноособовим власником земельних ділянок :26:0001:0232 та :26:0001:0233 є ТОВ «Поділля Транс», до статутного капіталу якого вони були передані за актом приймання передачі майна від 13.03.2019 року ОСОБА_1 .

Згідно публічної кадастрової карти України (яка перевірялася судом до початку війни в ході розгляду справи) всі вищезазначені земельні ділянки на цей час не існують, носять статус архівних записів, оскільки шляхом об`єднання земельних ділянок із кадастровим номером :26:0001:0232 та із кадастровим номером :26:0001:0233, було створено нову земельну ділянку із кадастровим номером: :26:001:0276, із реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101, яка із 22.06.2020 року (дати її створення) на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Поділля Транс».

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що на цей час існує лише об`єкт нерухомості, щодо якого проведені окремі реєстраційні дії: земельна ділянка із кадастровим номером: :26:001:0276 яка належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Поділля Транс».

Як пояснив суду представник позивача їх позовні вимоги стосуються лише об`єкта нерухомості об`єкта незавершеного будівництва, який розташований на цій земельній ділянці.

При цьому позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявність актуального запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо спірного об`єкту незавершеного будівництва.

Крім того, як вбачається з досліджених судом доказів, а саме з:

- Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, що проводилась Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції України у Закарпатській області 31 грудня 2014 року (тобто на день купівлі земельної ділянки Відповідачем) - «На земельній ділянці відсутні жодні об`єкти нерухомого майна чи об`єкти незавершеного будівництва. Наявна неогороджена яма прямокутної форми.»;

- Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.01.2015 року, що проводився Державною інспекцією Сільського господарства в Закарпатській області щодо вказаної ділянки - «на земельній ділянці наявна штучна западина, заповнена дощовою водою» ...«земельна ділянка не обтяжена об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами)»;

- Довідки Комунального підприємства Ужгородської міської ради «Архітектурнопланувальне бюро» від 21.12.2020 року № 1488 про відсутність об`єктів нерухомості та незавершеного будівництва на земельній ділянці по АДРЕСА_2 ;

- Висновку судового будівельно-технічного експертного дослідження від 11.01.2021 року № Д0001/2021 про відсутність об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці кадастровий № :26:001:0232 по АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначив, що підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 14.09.2021 року у справі № 909/243/18, наголосив на відмінностях між цими поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Таким чином, предметом спору у даній справі № 308/551/20 є об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_2 , щодо якого заявлено негаторний позов із наступним предметом позову:

усунути порушення права власності ТОВ «Галицька основа» на об`єкт незавершеного будівництва: 1/2 фундаменту незакінченого будівництвом 11 - поверхового, 34 квартирного житлового будинку (3 % готовності), що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом:

-скасування запису від 01.12.2015 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 6% розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.1137 га. (підтверджується роздруківкою інформаційної довідки № 132517958 від 30.07.2018 року);

-скасування запису від 21.03.2019 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 6% розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :26:001:0232, площею 0.0356 га. та земельній ділянці з кадастровим номером: :26:001:0233, площею 0.0781 га. (які були виділені із земельної ділянки з кадастровим номером :26:002:0012) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0.1137 га. (підтверджується роздруківкою інформаційної довідки № 169720748 від 07.06.2019 року).

З огляду на викладене, хоча вищезазначеними доказами і підтверджена відсутність предмету спору у цій справі, що є підставою для закриття провадження у цій справі, проте, він не є тотожним предмету позову, тому суд вважає за необхідне все ж розглянути цю справу по суті заявлених вимог, з метою уникнення будь яких порушень прав позивача та забезпечення його права доступу до правосуддя.

Таким чином, безпосереднім предметом спору у даній справі № 308/551/20 - виступає об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_2 , який на цей час фізично та юридично не існує, щодо якого заявлено негаторний позов про усунення порушень права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) знов нагадала, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256 цс 18, пункти 95-98), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86, 115), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 80), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19, пункт 10.29), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункти 63, 74) та інших.

Як зазначено у ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивачем був неправильно обраний спосіб захисту свого порушеного права шляхом пред`явлення до суду негаторного позову про усунення порушень права власності ТОВ «Галицька основа» на об`єкт незавершеного будівництва: 1/2 фундаменту незакінченого будівництвом 11 - поверхового, 34 квартирного житлового будинку (3 % готовності), що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :26:002:0012 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом скасування записів про державну реєстрацію прав власності на цей об`єкт нерухомості із посиланням саме на ст. 391 ЦК України, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами внесення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ним. Зазначене є самостійною підставою для відмови у позові.

Крім того, як зазначено у п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України підставою припинення права власності є знищення майна, а ст. 349 ЦК України регламентовано, що право власності на майно припиняється в разі його знищення.

Що і відбулося у даному випадку, оскільки належними та допустимими доказами підтверджено, що припинено право власності на об`єкт нерухомості - незавершене будівництво, за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто на час розгляду справи в суді взагалі відсутні власники спірного майна та само майно, що також свідчить про відсутність предмету спору та невірно визначений склад учасників (відповідачів) у цій справі, що також є самостійною підставою для відмови у позові, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Слід зазначити, що позивач був обізнаний із внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про знищення об`єкта нерухомого майна, який є безпосереднім предметом спору у цій справі, про що свідчить звернення до суду з іншим позовом про відшкодування шкоди від його знищення, проте клопотань про заміну відповідачів у цій справі до суду не подав.

ВС наголосив, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності нотаріуса при реалізації ним функцій державного реєстратора, якщо позовні вимоги спрямовані на захист приватного (майнового) права, заснованого на приписах цивільного законодавства, нотаріус має залучатися до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд також враховує, що іншою, самостійною підставою для відмови у позові також є наявність прямої заборони діючого законодавства на скасування записів про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості, на що також звертала увагу суду третя особа у цій справі Виконавчий комітет Ужгородської міської ради. Тобто невірно обраний, неефективний спосіб захисту порушених прав позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 01.07.2004 року № 1952-IV відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

При цьому у пункті 1 частини сьомої статті 37 цього Закону йдеться про те, що у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про: скасування рішення державного реєстратора, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України.

Верховний Суд у постанові від 18.02.2021 року у справі № 756/13679/16-ц (провадження №61-9961св20 ) зазначив, що за змістом наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судових рішень у цій справі), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

У пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» встановлено, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом цієї норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16 січня 2020 року цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України № 1952.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 03 лютого 2021 року у справі №278/3367/19 (провадження №61-13586св20).

Викладене свідчить, що з 16 січня 2020 року, тобто як на час звернення позивача до суду із цим позовом, так і на час ухвалення рішення у цій справі, такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає, тому доводи позивача про належність застосування саме такого способу судового захисту, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати відновлення порушеного права позивача, є хибними та не приймаються судом до уваги.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що у цій справі встановлені чотири самостійні підстави для відмови у позові, тому слід відмовити повністю у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька основа», в інтересах якого діє представник Даниленко Є.М., до першого відповідача ОСОБА_1 , другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля-Транс», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Дочірнє підприємство «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн», треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Деяк Катерина Каролівна, про усунення перешкод права власності, а саме перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом скасування записів про державну реєстрацію права власності.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька основа», в інтересах якого діє представник Даниленко Є.М., до першого відповідача ОСОБА_1 , другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля-Транс», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Дочірнє підприємство «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн», треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Деяк Катерина Каролівна, про усунення перешкод права власності, а саме перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом скасування записів про державну реєстрацію права власності.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 06.10.2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова