Провадження 2/127/3818/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4 , Вінницька міська рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

30.09.2019 року судом зареєстровано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4 , Вінницька міська рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою (т. 1 а.с. 3-5), який був уточнений (т. 3 а.с. 15-17) і мотивований тим, що позивач є співвласником будинковолодіння і земельної ділянки площею 0,0292 га, кадастровий номер :03:022:0238, по АДРЕСА_1

Іншим співвласником земельної ділянки є ОСОБА_4 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2013 року № 221/2257/2012 зобов`язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_1 у встановленні паркану (твердої межі) між точками 3 і 11 зони 7 на межі земельних ділянок, згідно плану земельних ділянок домоволодінь АДРЕСА_2 , згідно додатку № 5 висновку спеціаліста № 3680 від 18.03.2009 року, виготовленого Вінницьким відділенням КНДІСЕ.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2014 року № 127/21075/13-ц в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 03.04.2014 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2014 року залишено без змін.

З кадастрового плану, виготовленого сертифікованим інженером-геодезистом в 2019 році, позивач дізналась, що межі земельної ділянки, яка фактично використовується відповідачами, не відповідають правовстановлюючим документам.

Відповідачі чинять позивачу перешкоди у її спробі встановити паркан на земельній ділянці кадастровий номер :03:022:0238 по АДРЕСА_1 .

При виконанні робіт з відновлення меж земельної ділянки позивача в натурі, що проводились із залученням землевпорядної організації спеціалістів-геодезистів МКП «Вінницького муніципального центру містобудування та архітектури» відповідно договору від 27.06.2019 року, останні листом від 02.09.2019 року повідомили, що дана робота не може бути виконана у зв`язку з тим, що зі сторони сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , немає доступу для проведення робіт з встановлення межі земельної ділянки в натурі. Фактично там розташований паркан, встановлений власниками вказаного будинковолодіння.

При проведенні ТОВ «Подільський центр судових експертиз» судової експертизи (висновок від 07.12.2020 року № 569) було встановлено, що ОСОБА_2 фактично займає площу 1,4 кв.м. земельної ділянки, що перебуває у власності позивача. ОСОБА_3 фактично займає площу 0,2 кв.м. земельної ділянки, що перебуває у власності позивача, тому є необхідним демонтаж паркану на вказаних земельних ділянках (графічне зображення наведене в дод № 3).

При проведенні експертизи ТОВ «Подільський центр судових експертиз» (висновок від 25.11.2021 року № 612) було встановлено, що ОСОБА_2 фактично займає площу 0,9 кв.м. земельної ділянки, що перебуває у власності позивача. ОСОБА_3 фактично займає площу 0,3 кв.м. земельної ділянки, що перебуває у власності позивача, тому є необхідним демонтаж паркану на вказаних земельних ділянках (графічне зображення наведене в дод № 6). До земельної ділянки площею 2,4 кв.м. позивач доступу не має.

Позивач просила усунути їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0, 0292 га, кадастровий номер :03:022:0238, по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_6 , ОСОБА_2 не чинити перешкод при встановленні (відновленні) твердих меж (паркану) між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , згідно свідоцтва про право власності від 22.08.2013 року, шляхом забезпечення вільного доступу до земельної ділянки площею 2,4 кв.м. та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,9 кв.м. та 0,3 кв.м. шляхом демонтажу паркану, згідно додатку № 6 до висновку № 612 судової земельно-технічної експертизи, складеного 25.11.2021 року ТОВ «Подільський центр судових експертиз».

Судом вчинені наступні процесуальні дії у справі.

01.10.2019 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 22.10.2019 року витребувані докази.

Ухвалою суду від 03.12.2019 року було призначено судову земельно-технічну експертизу, виконання якої доручалось експертам ВВ КНДІСЕ, провадження у справі зупинялось.

16.07.2020 року судом зареєстровано повідомлення експерта про неможливість надання висновку від 26.06.2020 № 101/20-21 та повернуті матеріали цивільної справи №127/26917/19.

17.07.2020 року провадження поновлено.

06.08.2020 року призначено судову земельно-технічну експертизу, виконання якої доручено експертам Подільського центру судових експертиз, провадження у справі зупинене.

08.12.2020 року судом зареєстровано висновок експерта № 569 від 07.12.2020 року.

10.12.2020 року провадження у справі поновлене.

17.02.2021 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2020 року направлено експертам Подільського центру судових експертиз для виконання в частині 4-7 питань. Провадження у справі зупинене.

25.11.2021 року судом зареєстровано висновок експерта № 612 від 25.11.2021 року.

26.11.2021 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання з викликом учасників справи.

10.01.2022 року судом зареєстровано заяву позивача про зміну предмета позову.

07.02.2022 року закрито підготовче провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Путілін Є.В. уточнений позов підтримав, просив вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволити в повному обсязі. Суду пояснив, що станом на день розгляду справи відповідачі не усунули перешкоди в користуванні земельною ділянкою, паркани не демонтували. Мирним шляхом спір не вирішений. Із відзивами на позов не погодився.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнений позов підтримала. Суду пояснила, що після набуття права власності на будинковолодіння вона почала приводити до ладу своє господарство і з`ясувала, що по документам площа її земельної ділянки має бути 292 кв.м., а згідно із замірами експерта на даний час - 284 кв.м. Вважає, що її земельна ділянка зменшилась за рахунок збільшення ділянок відповідачів. Станом на 2012 рік відстань від стіни її будівлі до паркану ОСОБА_3 була 61 см, а зараз лише 30 см, тому вона позбавлена можливості обслуговувати належну їй будівлю та зробити бетонне вимощування. Крім того, ОСОБА_3 перешкоджає у проведенні цих робіт. Також експерт встановив, що захоплення ділянки є з боку ОСОБА_2 . Ці паркани змістились в 2015 році, після попереднього рішення суду. Просила задоволити позов і усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Вишаровська В.К. позов не визнала. Вважає висновок експерта ОСОБА_7 не повним і не обґрунтованим, таким, що ґрунтується лише на показаннях ОСОБА_1 , тому він не може бути покладений в основу рішення. Експерт не дослідив можливості зменшення ділянки ОСОБА_8 за рахунок інших суміжних землевласників.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, відзив на позов підтримала. Вважає, що це ОСОБА_1 створює їй перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою. Зауважила, що ще в 1963 році почались порушення конфігурації її земельної ділянки у бік зменшення і ОСОБА_1 забрала у неї 9 кв.м., тому вона не має наміру ще відступати їй ділянку. Просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Казеко О.І. позов не визнала, вважає, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1 немає. Зауважила, що при приватизації земельних ділянок підписувались акти погодження меж, претензій у суміжних землевласників не було. Порядок користування земельними ділянками склався фактично дуже давно, паркани закріплені на металевих стовпчиках і не пересувались з 2010 року.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, вважає, що вона не порушує прав позивача. Навпаки, сама ОСОБА_1 створює всім перешкоди, внаслідок чого в неї значно погіршився стан здоров`я і вона зазнає моральних страждань. Підтримала наданий раніше відзив, що приєднаний до матеріалів справи.

Представник Вінницької міської ради Харчук В.М. при ухваленні рішення покладався на думку суду.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (41/200) та ОСОБА_4 (41/200) є співвласниками будинку по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 11-16).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 22.08.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.08.2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності земельної ділянки, площею 0,0292 га, кадастровий номер :03:022:0238, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 11).

Земельна ділянка позивача межує, зокрема, з земельними ділянками АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , власниками яких є ОСОБА_2 (земельна ділянка площею 0,0620 га по АДРЕСА_4 , державний акт на право власності ЯД 423119 від 08.02.2008 року, т. 1 а.с. 63) та ОСОБА_3 (земельна ділянка площею 0,0757 га по АДРЕСА_5 , державний акт на право власності на земельну ділянку ЯА № 502887 від 09.09.2005 року, т. 1 а.с. 73, свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.05.1996 року, т. 1 а.с. 74, договір дарування від 07.08.1987 року, т. 1 а.с. 75-76).

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 15.04.2009 року встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до висновку спеціаліста № 3680 від 18.03.2009 року ВВ КНДІСЕ, виділивши в користування:

- ОСОБА_4 і ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 353 кв.м., з яких 214 кв.м. під двором та городом, 93 кв.м. під будівлями, 46 кв.м. спільного користування;

- ОСОБА_9 земельну ділянку, площею 257 кв.м., з яких 181 кв.м. під двором та городом, 35 кв.м. під будівлями, 41 кв.м. спільного користування;

- ОСОБА_10 земельну ділянку, площею 250 кв.м., з яких 200 кв.м. під двором та городом, 28 кв.м. під будівлями, 22 кв.м. спільного користування (а.с. 114 т.1).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2013 року № 221/2257/2012 зобов`язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_1 у встановленні паркану (твердої межі) між точками 3 і 11 зони 7 на межі земельних ділянок, згідно плану земельних ділянок домоволодінь АДРЕСА_2 , згідно додатку № 5 висновку спеціаліста № 3680 від 18.03.2009 року, виготовленого Вінницьким відділенням КНДІСЕ (т. 1 а.с. 24-25).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2014 року № 127/21075/13-ц в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено (а.с. 31-33 т. 1). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 03.04.2014 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2014 року залишено без змін (т. 1 а.с. 34-36).

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі чинять позивачу перешкоди у встановленні паркану на земельній ділянці кадастровий номер :03:022:0238 по АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності. З метою вирішення спору мирним шляхом неодноразово оголошувалась перерва. В судовому засіданні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 також заперечили можливість відновлення меж земельної ділянки ОСОБА_1 і встановлення нею паркану.

Крім того, при виконанні робіт з відновлення меж земельної ділянки позивача в натурі, що проводились із залученням землевпорядної організації спеціалістів-геодезистів МКП «Вінницького муніципального центру містобудування та архітектури» відповідно до договору від 27.06.2019 року, останні листом від 02.09.2019 року повідомили, що дана робота не може бути виконана у зв`язку з тим, що зі сторони сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , немає доступу для проведення робіт з встановлення межі земельної ділянки в натурі (а.с. 23). Фактично там розташований паркан, встановлений власниками вказаного будинковолодіння.

Також з метою вирішення даного спору за клопотанням і позивача і відповідачів була призначена земельно-технічна експертиза.

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи експерта ТОВ «Подільський центр судових експертиз» Данилюка В.О. № 612 від 25.11.2021 року (т. 2 а.с. 232-264), встановлено, що після співставлення меж земельної ділянки кадастровий номер :03:022:0107 площею 0,0620 га домоволодіння АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_2 , кадастровий номер :03:022:0045, площею 0,0757 га домоволодіння АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_3 та земельної ділянки, кадастровий номер :03:022:0238, площею 0,0292 га домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідно до інформації, яка міститься в Державному земельному кадастрі із межами земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , станом на час проведення дослідження, можливо зробити висновок, що межі земельної ділянки, кадастровий номер :03:022:0238 порушені, а саме:

-земельна ділянка, площею 0,9 кв.м. (0,00009 га) (на додатку 6 відображена червоним кольором), яка входить до складу земельної ділянки кадастровий номер :003:022:0238, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 із лінійними розмірами по периметру від точки А-Б-Ї-Й за годинниковою стрілкою від точки А: 5,04 м, 0,34 м, 3,39 м, 1,62 м;

-земельна ділянка, площею 0,3 кв.м. (0,00003 га) (на додатку 6 відображена зеленим кольором), яка входить до складу земельної ділянки кадастровий номер :03:022:0238, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 із лінійними розмірами по периметру від точки Б-В-Г-І-Ї за годинниковою стрілкою від точки Б: 0,10 м, 2,60 м, 0,14 м, 2,27 м, 0,34 м;

-земельна ділянка, площею 2,4 кв.м. (0,00024 га) (на додатку 6 відображена жовтим кольором), яка входить до складу земельної ділянки кадастровий номер :03:022:0238, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , до якої ОСОБА_1 не допускається (за поясненнями ОСОБА_1 під час проведення візуально-інструментального обстеження) не перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 із лінійними розмірами по периметру від точки Г-Д-Е-Є-Ж-З-И-І за годинниковою стрілкою від точки Г: 1,88 м, 5,15 м, 0,55 м, 1,46 м, 1,61 м, 1,25 м, 6,16 м, 3,37 м, 0,14 м.

На додатку 6 графічно відображено співставлення меж земельної ділянки :03:022:0107 площею 0,0620 га домоволодіння АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_2 , кадастровий номер :03:022:0045, площею 0,0757 га домоволодіння АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_3 та земельної ділянки кадастровий номер :03:022:0238 площею 0,0292 га домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідно до інформації, яка міститься в Державному земельному кадастрі із межами земельних ділянок, які перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 станом на час проведення дослідження (а.с. 232-264 т.2).

Правовідносини виникли між сторонами з приводу захисту права власності на земельну ділянку, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми закону.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право (ст. 16 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (відповідно до ст. 391 ЦК України).

У ч. 1 ст. 91 ЗК України зазначено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Позивач надала належні і допустимі докази розміщення відповідачами паркану на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , що належить їй та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, і про відсутність доступу до частини своєї ділянки, що створює перешкоди позивачу ОСОБА_1 у володінні і користуванні своїм майном, тому її порушене право підлягає захисту шляхом усунення таких перешкод.

Натомість, на спростування доводів позивача та висновку експерта відповідачі належних і допустимих доказів не надали, а твердження, що висновок експерта є необґрунтованим і не може бути покладений в основу рішення, є лише припущенням.

На підставі ст.ст. 103, 152 ЗК України порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не чинити перешкод при встановленні (відновленні) позивачем меж (паркану) між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.08.2013 року, шляхом забезпечення вільного доступу до земельної ділянки, площею 2,4 кв.м. та звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок, площею 0,9 кв.м. та 0,3 кв.м, шляхом демонтажу паркану, що розташований на вказаних ділянках і відображено в додатку № 6 до висновку експерта № 612 судової земельно-технічної експертизи від 25.11.2021 року ТОВ «Подільський центр судових експертиз».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню порівну документально підтверджені витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 91, 103, 152, 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 263-265ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, площею 0,0292 га, кадастровий номер :03:022:0238, по АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не чинити перешкод при встановленні (відновленні) меж (паркану) між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.08.2013 року, шляхом забезпечення вільного доступу до земельної ділянки, площею 2,4 кв.м. та звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок, площею 0,9 кв.м. та 0,3 кв.м, шляхом демонтажу паркану, що розташований на вказаних ділянках і відображено в додатку № 6 до висновку експерта № 612 судової земельно-технічної експертизи від 25.11.2021 року ТОВ «Подільський центр судових експертиз».

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 384,20 грн. з кожної.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_6

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_4

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_3

третя особа без самостійних вимог Вінницька міська рада, м. Вінниця, вул. Соборна, 59,

третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_1

Повне судове рішення складене 14 жовтня 2022 року.

Суддя: