_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4502/14-ц
Провадження № 6/947/96/22
УХВАЛА

12.09.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі Грабовій Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, ОСОБА_2 , суд,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, яку просить розглянути у її відсутність, та просить визнати виконавчий лист №520/4502/14-ц, виданий Київським районним судом м.Одеси 28 лютого 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою, таким, що не підлягає задоволенню. При цьому заявниця посилається на те, що 28 лютого 2019 року Київським районним судом м.Одеси було помилково видано дублікат виконавчого листа, так як з відповідною заявою стягував не звертався, а тому вона вимушена звернутись з даною заявою до суду.

Зацікавлені особи: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., ОСОБА_2 до судового засідання не з`явились, повідомлялись, про причини неявки суд не сповістили.

Відповідно до ст..432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 16 квітня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23 листопада 2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк», банк) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір ML-500/191/2006, за умовами якого банк надав позичальникові грошові кошти в сумі 64 300 доларів США з терміном повернення до 23 листопада 2024 року зі сплатою процентів за його користування в розмірі 5,49 % річних. Також, 23 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до якого останній зобов`язався нести відповідальність як солідарний боржник за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору. Зобов`язання за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 не виконала, а тому у останній перед банком утворилася заборгованість в сумі 332 889,87 доларів США. 26 листопада 2010 року відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за вказаним кредитним договором. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості у розмірі 408 465 (чотириста вісім тисяч чотириста шістдесят п`ять) доларів 31 цент США.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 20 квітня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 042 693,77 гривень. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

23 червня 2016 року на виконання вищевказаного рішення, яке набрало чинності 20.04.2016 року, видано виконавчий лист.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 січня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 20 квітня 2016 року в частині позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою - скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 20 листопада 2017 року узадоволенні позовних вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та визнано Договір поруки №SR 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 - припиненим з 25 березня 2008 року.

28 червня 2018 року виконавчий лист виданий 23 червня 2016 року повернуто п.7 ч.1 чт.37 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на час спірних правовідносин).

11 жовтня 2018 року постановою апеляційного суду Одеської області апеляційна скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 залишена без задоволення, рішення Київського районного суду м.Одеси від 11 січня 2016 року без змін.

28 лютого 2019 року видано виконавчий лист на виконання рішення Київського районного суду м.Одеси від 11.01.2016 року, яке набрало чинності 11 жовтня 2018 року.

Тобто, твердження заявника, що 28 лютого 2019 року видано дублікат виконавчого листа судом не приймаються до уваги, оскільки не відповідають матеріалам справи.

При цьому судом встановлено, що у виконавчому листі виданому 28 лютого 2019 року допущена помилка, оскільки резолютивна частина рішення Київського районного суду м.Одеси від 11 січня 2016 року зазначено: «Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 042 693,77 гривень», замість: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 042 693,77 гривень».

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При таких обставинах та враховуючи, що боржником ОСОБА_1 рішення Київського районного суду м.Одеси від 11 січня 2016 року не виконано та виконавчий лист виданий 28 лютого 2019 року підлягає виконанню, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Одночасно, суд роз`яснює про право ОСОБА_1 або ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на звернення до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі.

Керуючист ст.ст.432,353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Огренич І. В.