Номер провадження: 22-ц/813/3615/22
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д.,

Дришлюка А.І.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

переглянув у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Козлова Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Будіндустрія-2020» до ОСОБА_1 , треті особи: Одеська міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фабрика картонажно-паперових виробів», ОСОБА_2 , про визнання договорів недійсними, скасування державної реєстрації та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2020 року представник ПрАТ «Будіндустрія-2020» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Одеська міська рада, ТОВ «Фабрика картонажно-паперових виробів», ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними, скасування державної реєстрації та виселення, та просив суд: 1) визнати недійсним договір купівлі-продажу 176/1000 частин нежилих будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 від 17.12.2007р. укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ «Будіндустрія», реєстраційний номер 4402; 2) визнати недійним договір про поділ нежитлових будівель та споруд в натурі та припинення спільної часткової власності від 20.05.2008р., якій був укладений між ОСОБА_1 та Фабрика картонажно-паперових виробів» і ЗАТ «Будіндустрія», зареєстрований ОМБТІ та РОН від 03.06.2008р., реєстраційний номер 23485204 номер запису 3543 в кн. 78 ж-43, за яким ОСОБА_1 набув право власності на головний виробничій корпус «ЛІ», загальною площею 3812 кв.м., компресорну літ. «П», загальною площею 66,6 кв.м. (загальною площею 3879,2 кв.м.), літ. «О» - вбиральня, навіс літ. «Н» (склад готової продукції), 176/1000 частин огорожі 1-6, за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на головний виробничій корпус «ЛІ», загальною площею 3812 кв.м., компресорну літ. «П», загальною площею 66,6 кв.м. (загальною площею 3879,2 кв.м.), літ. «О» - вбиральня, навіс літ. «Н» (склад готової продукції), 176/1000 частин огорожі 1-6, за адресою: АДРЕСА_1 ; 4) виселити ОСОБА_1 з головного виробничого корпусу «ЛІ», загальною площею 3812 кв.м., компресорної літ. «П», загальною площею 66,6 кв.м. (загальною площею 3879,2 кв.м.), літ. «О» - вбиральні, навісу літ. «Н» (склад готової продукції), 176/1000 частин огорожі 1-6, за адресою: АДРЕСА_1 .

03 грудня 2020 року представник ПрАТ «Будіндустрія-2020» подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити суб`єктам реєстраційних дій, приватним та державним нотаріусам здійснення ними будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації за заявами ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) та/або його представника, з приводу виділу, поділу, об`єднання щодо нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_1 ; заборонити суб`єктам реєстраційних дій, приватним та державним нотаріусам здійснення ними будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації за заявами ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) та/або його представника, з приводу обтяження, переходу права власності на нерухоме майно за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що відповідач намагається здійснити державну реєстрацію права власності на самочинне будівництво.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2020 року заяву представника ПАТ «Будіндустрія-2020» про забезпечення позову задоволено.

Заборонено суб`єктам реєстраційних дій, приватним та державним нотаріусам здійснення ними будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації за заявами ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) та/або його представника, з приводу виділу, поділу, об`єднання щодо нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_1 . Заборонено суб`єктам реєстраційних дій, приватним та державним нотаріусам здійснення ними будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації за заявами ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) та/або його представника, з приводу обтяження, переходу права власності на нерухоме майно за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

01 червня 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, в якій просив скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2020 року, посилаючись на те, що застосовані зазначеною ухвалою заходи забезпечення позову в межах справи є не співрозмірними із заявленими позивачем вимогами та порушують право власності ОСОБА_1 , відповідно до чого підлягають скасуванню.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Козлов О.О. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2020 року, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В Одеському апеляційному суді було призупинено роботу сектору поштової експедиції суду в частині забезпечення повного циклу опрацювання вихідної кореспонденції суду по всім адресатам відправлення, у зв`язку із відсутністю ресурсів, направлених на забезпечення відправки вихідної кореспонденції суду (знаки поштового обігу), на підставі чого судові повістки про виклик до суду були направлені учасникам справи на вказані ними електронні адреси.

Вимогами ч. 6 ст. 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Крім того, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Сторони по справі про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або про відкладення розгляду справи не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених сторін по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Стаття 16 ЦК врегульовує захист цивільних прав та інтересів судом та передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом, який не є вичерпним, адже тут же зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 частини першої статті 150 ЦПК України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 09 грудня 2020 року в справі №462/763/18, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

При цьому, ст. 158 ЦПК України врегульовано порядок скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень частин першої, другої та четвертої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Як встановлено матеріалами справи, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2020 року заяву представника ПАТ «Будіндустрія-2020» про забезпечення позову задоволено. Заборонено суб`єктам реєстраційних дій, приватним та державним нотаріусам здійснення ними будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації за заявами ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) та/або його представника, з приводу виділу, поділу, об`єднання щодо нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_1 . Заборонено суб`єктам реєстраційних дій, приватним та державним нотаріусам здійснення ними будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації за заявами ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) та/або його представника, з приводу обтяження, переходу права власності на нерухоме майно за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

В обґрунтування ухвали судом першої інстанції зазначено, що між сторонами дійсно виник спір, та існує реальна загроза з боку відповідача, щодо вчинення ним заходів продовженні подальшої реконструкції належного йому майна, що може призвести до утруднення або зробить неможливим виконання можливого рішення суду.

Вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову спрямовані на попередження недобросовісної поведінки відповідача під час розгляду судового спору, недопущення з його боку дій, які можуть ускладнити у майбутньому виконання ймовірного судового рішення, унеможливити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача.

Ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2020 року про забезпечення позову набрала законної сили є законною, в апеляційному порядку відповідачем не оскаржувалась.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що умови, які існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову не змінилися, справа по суті позовних вимог не розглянута, а тому не має підстав для скасування заходів забезпечення позову, апеляційний суд погоджується з таким висновком суду.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відносно того, що заходи забезпечення позову є не співрозмірними із заявленими позивачем вимогами, порушують право власності ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише покладає на суд обов`язок з`ясовувати наявність спору.

При цьому, суд лише під час розгляду справи по суті надає правову оцінку заявленим позивачем вимогам, під час же вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, суд повинен з`ясувати лише наявність спору, який в даному випадку присутній.

Апеляційний суд звертає увагу, що застосування заходів забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача чи інших осіб, а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом першої інстанції позову ПрАТ «Будіндустрія-2020» по суті за звичайною процедурою.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові, та спрямовані на запобігання відчуження майна та жодним чином не обмежує відповідача у праві користування цим майном.

У разі добропорядності відповідача, обрані судом заходи не створять незручностей, а лише забезпечать схоронність майна та фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір щодо спірного нерухоме майно, розгляд справи досі триває, рішення у справі по суті спору не ухвалено, та чинним цивільним процесуальним законодавством передбачено право суду, а не обов`язок скасувати заходи забезпечення позову, колегія суддів не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Вимоги апеляційної скарги не спростовують та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції, оскільки фактично зводяться до незгоди із ухвалою суду про забезпечення позову та по суті заявлених позовних вимог.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, суд першої інстанції оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, прав та інтересів юридичних осіб, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає, тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Козлова Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 27 жовтня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік