ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5667/22 Справа № 177/608/22 Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С.А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року, яка постановлена суддею Суботіною С.А. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту ухвали суду відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2022 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись з позовом до суду до відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про скасування арешту майна.

В обґрунтування позову зазначив, що 24.11.2006 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір № 0 про надання споживчого кредиту.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір поруки та договір іпотеки № 00/3 від 24.11.2006 року, нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 08.11.2012 року з позивачів солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь АКІБ «УкрСиббанк».

На підставі вказаного рішення суду, було видано виконавчий документ № 416/2794/2012 від 05.02.2015 року

07.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого ВП №47481249 щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, в рамках якої постановою державного виконавця від 07.05.2015 року накладено арешт на все майно боржника.

07.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого ВП № 47483010 щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, в рамках якої постановою державного виконавця від 07.05.2015 року накладено арешт на все майно боржника.

07.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого ВП №47480297, щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 , в рамках якої постановою державного виконавця від 07.05.2015 року накладено арешт на все майно боржника.

05.03.2021 року ОСОБА_1 з АТ «УкрСиббанк» укладено договір про виконання зобов`язань за кредитним договором та погашено заборгованість за кредитним договором в повному обсязі.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено у відкритті провадження.

В апеляційній скарзі позивачі просять ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема, посилаються на те, що вони вже звертались до суду, з відповідною скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, у порядку визначеному ст. ст. 447, 448 ЦПК України.

За результатами розгляду зазначених скарг позивачів, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги та роз`яснено позивачам про їх право на звернення до суду з позовом про знаття арешту з майна.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.11.2006 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір № 0 про надання споживчого кредиту.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір поруки та договір іпотеки № 00/3 від 24.11.2006 року, нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 08.11.2012 року з позивачів солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь АКІБ «УкрСиббанк».

На підставі вказаного рішення суду, було видано виконавчий документ № 416/2794/2012 від 05.02.2015 року

07.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого ВП №47481249 щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, в рамках якої постановою державного виконавця від 07.05.2015 року накладено арешт на все майно боржника.

07.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого ВП № 47483010 щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, в рамках якої постановою державного виконавця від 07.05.2015 року накладено арешт на все майно боржника.

07.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого ВП №47480297, щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 , в рамках якої постановою державного виконавця від 07.05.2015 року накладено арешт на все майно боржника.

05.03.2021 року ОСОБА_1 з АТ «УкрСиббанк» укладено договір про виконання зобов`язань за кредитним договором та погашено заборгованість за кредитним договором в повному обсязі.

Відомляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 є боржниками у виконавчому провадженні, на майно яких накладено арешт у рамках виконавчого провадження, у зв`язку з чим вони не можуть виступати позивачами у даній справі.

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини шостої статті 55 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується: 1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; 2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; 3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Зміст наведеної норми Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що арешт майна боржника може бути застосований для забезпечення реального виконання рішення суду, яке підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документу за належність до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документу стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника (стаття 38 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відтак, перебування за вказаних обставин під арештом належного позивачу майна за відсутності на виконанні у виконавчій службі будь-якого виконавчого документу, тобто на теперішній час позивач не є стороною будь-якого виконавчого провадження, порушує право позивача на користування належним йому майном.

Проте, суд першої інстанції зазначені вимоги законодавства до уваги не взяв, та дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження за позовною завою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню з направленням справи до того ж суду першої інстанції для виконання вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 379, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про знаття арешту направити до суду першої інстанції для виконання вимог ЦПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: