Справа № 333/8637/21
РІШЕННЯ

Іменем України

«19» вересня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Піх Ю.Р.,

за участю - секретаря Пантюх Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа - Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов Максим Олександрович, про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа - Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов М.О. приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначив, що після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , батька позивача, відкрилася спадщина за законом у вигляді: квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 5,13 га цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району. Позивач прийняв спадщину у відповідності ч. 3 ст. 1268 ЦПК України у передбачений законом строк для прийняття спадщини не відмовився від прийняття спадщини, однак, оформити спадщину після смерті батька через нотаріальну контору позивач не має можливості, оскільки відсутні оригінали правових документів на спадкове майно, тому нотаріусом було видано позивачеві Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відтак на підставі вищезазначеного позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач ОСОБА_1 , до суду не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити на підставі наявних у справі письмових доказів.

Відповідач - Запорізької міської ради до суду не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином, надали на адресу суду заяву про розгляд справи відповідно до норм діючого законодавства.

Третя особа - ОСОБА_3 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, до суду не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень не має.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що « ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , підтвердженням чому є свідоцтво про смерть, яке видане Комунарським районним у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 375, серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді: квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 5,13 га цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району.

Належність на праві власності ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 підтверджується копією Свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло від 26.01.2000 року виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізькою міською радою.

Належність на праві власності ОСОБА_2 земельної ділянки площею 5,13 га кадастровий номер :02:002:0082 цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю від 22.06.2005 року.

Згідно до наданої на адресу суду спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , померлого «22» лютого 2021 року заведеної у ОСОБА_3 приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу, вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті батька.

Родинні відносини позивача з ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , виданим Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя 11.03.1976 року, актовий запис № 459, серія НОМЕР_3 .

У зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька позивача, позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копія якої міститься в матеріалах справи.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обов`язки що належали померлому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало за час життя ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_2 за час свого життя не склав заповіт, тому спадкування відбулося за законом.

Відповідно до ст. ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України: «2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 3. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.»

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За вимог ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1296 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач, як єдиний його спадкоємець у позасудовому порядку не має можливості її отримати, оскільки відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданою ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Запорізького нотаріального міського округу, самеза відсутності правових документів на спадкове майно, тому рекомендовано позивачеві звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутності правового документу на нерухоме спадкове майно, питання визнання права власності на спадкове майно за законом має вирішуватись у судовому порядку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не зачіпають прав та законних інтересів третіх осіб, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 1216-1218, 1222, 1223, 1233, 1258, 1268, 1270 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов Максим Олександрович, про визнання права власності на спадкове майно повністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності наквартиру АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 5,13 га кадастровий номер :02:002:0082 цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Ю.Р. Піх