Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2022 Справа №1915/7439/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Християнська злагода» в особі Тернопільської філії КС «Християнська злагода» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Кредитна спілка «Християнська злагода» в особі Тернопільської філії КС «Християнська злагода» 03 травня 2012 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Християнська злагода» в особі Тернопільської філії КС «Християнська злагода» 70 115 грн. 06 коп. заборгованості за кредитом, з яких: 12 000 грн. заборгованість за кредитом; 55 115, 06 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом; 3 000 грн. штрафні санкції згідно п.5.2 Договору №79/Т, що складає 25% від тіла кредиту.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 29 травня 2008 р. між Кредитною спілкою «ТФ КС «Християнська злагода» та ОСОБА_1 укладено договір №79/Т Про надання кредиту, за умовами якого ОСОБА_1 було надано споживчий кредит у розмірі 12 000,00 грн., що є еквівалентом 2 376,24 долари США, строком на 12 місяців, з 29.05.2008 р. по 29.05.2009 р., із сплатою 60 % річних. Для забезпечення виконання умов Договору про надання кредиту між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №79/Т від 29 травня 2008 р., за умовами якого ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання відповідати за зобов`язаннями позичальника ОСОБА_1 . Проте, відповідачі свої обов`язки за договором про надання кредиту та договором поруки не виконали, зокрема, ОСОБА_1 припинила погашення кредиту та сплату відсотків згідно обумовленого графіку погашення кредиту, а ОСОБА_2 не забезпечила погашення таких, тому позивач відповідно до умов договорів, просить розірвати договір про надання кредиту №79/Т від 29 травня 2008 року та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом, що станом на 14.03.2012 р. становить 26 685 грн. 63 коп.

Відповідачі ОСОБА_1 відзиву на позов не подавала.

Відповідач ОСОБА_2 подала суду письмові поясненні, відповідно до яких вважає, що термін дії поруки припинив свою дію в силу вимог ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки вимога до неї пред`явлена кредитором більш ніж через шість місяців, а тому заявлені позовні вимоги до неї не підлягають до задоволення.

Представник Кредитної спілки «Християнська злагода» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про місце та час розгляду справи неодноразово та належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

29 травня 2008 року між кредитною спілкою «ТФ КС «Християнська злагода» в особі Голова філії Ляхович С.В. (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір №79/Т Про надання кредиту, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у кредит позичальнику у сумі 12 000,00 грн., що є еквівалентом 2 376,24 доларів США, строком на 12 місяців, із 29 травня 2008 р. по 29 травня 2009 р., та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 60 % річних.

Позичальник зобов`язалася сплачувати Кредитодавцю суму кредиту 12 000 грн. рівними долями, щомісячно, по 1 000 грн. тіла кредиту та відсотки за користування позикою, що нараховуються на залишок кредиту згідно графіку погашення щомісячними платежами, починаючи проводити платежі по сумі кредиту та відсотках із 29.05.2008 р. по 29.05.2009 р., про що узгоджено в Додатку №1, який є невід`ємною частиною Договору (п. 4.2 Договору).

Із метою своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в забезпечення виконання Договору, Позичальником прийнято поруку Поручителя (п. 3.3. Договору).

29 травня 2008 року між Кредитною спілкою «ТФ КС «Християнська злагода» та ОСОБА_2 (Поручитель) укладено Договір поруки №79/Т.

За умовами п.1.1. вказаного договору Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Кредитором у частині, передбаченій цим Договором, за виконання зобов`язань за договором, що був укладений між Кредитором і Позичальником.

Строк виконання Поручителем зобов`язання, забезпеченого цим Договором, встановлено 7 (сім) днів з моменту отримання поручителем вимоги від Кредитора.

29 травня 2008 року КС «Християнська злагода» по видатковому касовому ордеру №1909 видала ОСОБА_1 кредит в сумі 12 000 грн.

ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за договором кредиту №79/Т від 29 травня 2008 р., належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Згідно, наданого представником позивача, розрахунку, станом на 16 травня 2012 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 70 115 грн. 06 коп. заборгованості за кредитом, з яких: 12 000 грн. заборгованість за кредитом; 55 115, 06 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом, а також 3 000 грн. штрафних санкцій нарахованих згідно пункту 5.2 спірного кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Судом встановлено, що за договором №79/Т Про надання кредиту від 29 травня 2008 року позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти у кредит надано строком на 12 місяців (з 29 травня 2008 року по 29 травня 2009 року). Боржником ОСОБА_1 сплачено останній платіж 08.09.2008 року у сумі 500 грн., що підтверджено даними наданими позивачем. Крім цього, як вбачається із додатку №1 до зазначеного кредитного договору, підписаний позивачем та ОСОБА_1 , останній платіж у розмірі 1000 грн. позичальник мав сплатити до 28.05.2009 року.

Згідно з ч.1 ст.554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

Як зазначила Велика Палата ВС у своїй постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, якщо договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строкукредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16.

Таким чином, суд вважає, що позивач мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, у тому числі після не внесення позичальником чергового платежу пред`явити вимоги до поручителя.

Із даним позовом КС «Християнська злагода» звернулася до суду лише 03.05.2012 року, тобто після спливу шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Отже, оскільки позивач звернувся до суду з позовом до поручителя після спливу шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання, наявні правові підстави для визнання поруки припиненою, тому вимоги про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 за договором №79/Т про надання кредиту від 29 травня 2008 року у розмірі 70 115,00 грн. не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вказаних обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь КС «Християнська злагода» заборгованості за договором №79/Т Про надання кредиту від 29 травня 2008 року, в сумі 67115,06 грн. При цьому, вимоги позивача про стягнення із відповідача штрафних санкцій згідно пункту 5.2 договору №79/Т від 29.05.2008 року у розмірі 3000 грн., що складає 25 відсотків від тіла кредиту, не підлягають до задоволенню, оскільки як вбачається із його копії, наданої представником позивача, спірний договір не містить пункту 5.2 та ним не передбачено зазначений вид відповідальності позичальника. Крім цього, суд зазначає, що згідно розділу 8 спірного кредитного договору сторони передбачили відповідальність позичальника за : пункт 8.2 - у випадку несплати позивальником відсотків за користування кредитом в день, що визначений в графіку погашення кредиту, щомісяця, з наступного календарного дня розмір відсотків за користування кредитом встановлюється 120 процентів річних; пункт 8.3 - у разі виявлення фактів нецільового використання кредиту (його частини) позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 25 процентів від суми використаних не за призначенням коштів. Однак, відповідальності позичальника, яка складає 25 відсотків від суми отриманого кредиту за неналежне виконання ним зобов`язань зазначений розділ не містить.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Кредитної спілки «Християнська злагода» в особі Тернопільської філії КС «Християнська злагода» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Кредитної спілки «Християнська злагода» в особі Тернопільської філії КС «Християнська злагода» заборгованість за Договором №79/Т Про надання кредиту від 29 травня 2008 року, в сумі 67115 (шістдесят сім тисяч сто п`ятнадцять) грн.. 06 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави 701 (сімсот одну) грн. 15 коп. судового збору.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач - Кредитна спілка «Християнська злагода» в особі Тернопільської філії КС «Християнська злагода» (46001, м. Тернопіль вул. Живова,11 офіс 503).

Відповідач ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан