УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 621/1727/22

Провадження 2-о/621/57/22

22 вересня 2022 року м. Зміїв Харківської області

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Філіп`єва В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області як орган опіки і піклування,

про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

15.09.2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив:

- визнати недієздатним громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає в АДРЕСА_1 ;

- призначити по справі судову психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану ОСОБА_2 ;

- призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявника ОСОБА_1 ;

-витребувати історію хвороби і амбулаторну карту ОСОБА_2 для призначення та проведення судової психіатричної експертизи з КНП «Зміївська центральна районна лікарня»

Дослідивши зміст заяви та доданих до неї клопотань і матеріалів, суд зазначає наступне.

За змістом положень статей 293-294 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в порядку окремого провадження справи у складі одного судді і двох присяжних.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Тобто, вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, суд керується загальними положеннями статей 175-177, 187 ЦПК України з урахуванням вимог, встановлених статтями 295-299 ЦПК України.

Частиною 1 статті 175 ЦПК України визначено, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частина 3 статті 175 вказує, що позовна заява має містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Включення будь-яких клопотань до позовної заяви (в даному випадку заяви в порядку окремого провадження) законом не передбачено.

Частиною 3 статті 177 ЦПК України вказано, що у разі необхідності, до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, тощо, що беззаперечно вказує на те, що кожне з клопотань має бути викладено окремим процесуальним документом, окремо обґрунтовано, і подається тільки в разі необхідності вирішення вказаного клопотання на стадії відкриття провадження у справі.

За змістом пункту 7 частини другої статті 187 ЦПК України, вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, можливе судом під час відкриття провадження у справі в разі, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін.

Заявником до змісту заяви включені клопотання про призначення судової психіатричної експертизи та одночасно про витребування доказів з КНП «Зміївська ЦРЛ», які не можуть бути вирішені судом на стадії відкриття провадження у справі і потребують з`ясування думки всіх учасників справи в судовому засіданні.

Крім того, спеціальні вимоги до змісту заяви про визнання фізичної особи недієздатною встановлені статтями 295-297 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 9 Сімейного кодексу України встановлено коло осіб, сімейні відносини між якими регулюються СК України, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі. Відповідно до частини четвертої статті 2 СК України, Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між тіткою, дядьком та племінниками, а також між іншими родичами за походженням.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

З заявою про визнання особи недієздатною до суду звернувся заявник ОСОБА_1 , який є (відповідно до документів)зятем особи, щодо якої ставиться питання про визнання його недієздатним.

В розумінні вище викладеного ОСОБА_1 не може бути віднесений до членів її сім`ї чи близьких родичів ОСОБА_2 за наявності в останнього, як вбачається зі змісту заяви та поданих документів, дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 , тобто родичів більш близького ступеню споріднення.

Одночасно, визначаючи склад учасників справи, заявник не залучив в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 , стосовно якого вирішується питання про визнання її недієздатною, та права і інтереси якої, у випадку ухвалення рішення суду будуть суттєво обмежені, та участь якої в судовому засіданні також вимагається за законом.

Крім того, згідно ч.3 ст.297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

В порушення зазначених вимог процесуального закону, заявник в обґрунтування своїх вимог не зазначив та не надав до заяви докази, що свідчать про наявність у ОСОБА_2 саме психічного захворювання, яке діагностовано лікарями та існує станом на дату звернення до суду з даною заявою, зокрема, виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого. До заяви долучено лише висновок лікарсько-консультативної комісії КНП «Зміївська ЦРЛ» № 282 від 13.09.2022 року, згідно якого за наслідками перенесеного ішемічного інсульту в 2021 році з правобічним гемипарезом, афазією, когнітивними порушеннями, гіпертонічною хворобою ІІ ступеню ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та не здатний до самообслуговування строком на 1 рік.

Відомостей щодо наявності в особи стійкого психічного розладу вказаний висновок не містить.

Однак, лише за наявністю достатніх даних про розлад саме психічного здоров`я фізичної особи суд призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу, а відсутність зазначених даних позбавляє суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Призначення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_2 душевної (психічної) хвороби станом на день розгляду заяви, буде порушенням прав, гарантованих їй ч. 2 ст. 28 та ч.1 ст. 64 Конституції України та Закону України «Про психіатричну допомогу»

Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Аналогічними є положення статті 300 ЦПК України, згідно яких суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

В доданих до заяви матеріалах відсутнє відповідне подання органу опіки та піклування та докази звернення до заінтересованої особи - органу опіки та піклування Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області за отриманням такого подання.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175- 177, 185, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, - залишити без руху.

Запропонувати заявнику усунути недоліки, зазначені в ухвалі, протягом п`яти днів з дня її отримання.

В разі невиконання вимог ухвали в строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та повертається заявнику

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та апеляційному оскарженню не підлягає.

Текст ухвали складено 22.09.2022

Суддя В.Філіп`єва