Справа № 930/3029/21
Провадження №2/930/251/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2022 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача

ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулась до Немирівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи її тим , що 18.05.2020 року між позивачем та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № тп62395а0в, відносно транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

09.08.2020 року відповідач, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_2 » на а/д «М-12» скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року по справі № 128/2037/20 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі вказаної заяви та надання потерпілою стороною документів було складено страховий акт № ARX 2616665 від 01.09.2020 року.

На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 201 454,20 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № ЕР181894949 в ПрАТ СК «ВУСО», то остання відшкодувала АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн.

Різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 71 454, 20 грн.

Виклад позиції відповідача

28.01.2022 року на адресу Немирівського районного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що позивачем в обґрунтування розміру страхового відшкодування подається рахунок, страховий акт та розрахунок страхового відшкодування, виконані самим же позивачем та зазначається, що ним здійснено страхове відшкодування на користь ОСОБА_2 в розмірі 201 454,20 грн.

Однак, вважає що вказані докази є неналежним та не підтверджують реального розміру збитку завданого внаслідок ДТП, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст.6 та ч. 1 ст.25 Закону України «Про страхування», добровільне страхування, в т. ч. наземного транспорту, - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Таким чином, розмін страхового відшкодування, його складові та порядок обрахування встановлюються повністю на розсуд сторін такого договору.

Разом з тим, ч. 1 ст.993 Цивільного кодексу України та стаття 27 Закону України «Про страхування» передбачають, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги саме яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а не право вимоги саме в розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Вказівка «у межах витрат», означає, що загальна сума вимоги, яка заявлена страховиком, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, не може перевищувати суму яка ним реально сплачена.

Вказівка про те, що до такого страховика переходить право вимоги саме яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а не право вимоги саме в розмірі виплаченого страхового відшкодузвання, служить засобом убезпечення особи, до якої пред`являється вимога, від включення страховиком та страхувальником за договором добровільного майнового страхування до такої вимоги зайвих, необгрунтованих та завищених витрат (правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 01 лютого 2018 року по справі № 910/22886/16).

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КГЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції Україні , Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідними змінами) (правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц, від 03.06.2021 року № 461/2217/19 )

Таким чином, факт сплати позивачем страхового відшкодування в заявленому розмірі не підтверджує «реального» розміру понесених витрат та не створює у останнього обов`язку по його сплаті у вказаному розмірі, матеріальний збиток має бути доведено та обґрунтовано позивачем належними і допустимими доказами, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, а посилання на вищезгадані докази, з обставин зазначених вище, не можуть слугувати підтвердженням матеріальної шкоди.

Як слідує з рахунку № СПМ-К-ДВ-2673 від 14.08.2020 року, вартість ремонту автомобіля становить 201 454,20 грн., з яких 33 575,70 становить ПДВ.

Так, ставка ПДВ встановлюються від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що страхове відшкодування було перераховано на рахунок власника ТЗ ОСОБА_3 , натомість відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем чи іншими особами під час проведення ремонтних робіт понесені витрати із сплати ПДВ, а тому відсутні підстави для відшкодуванню позивачу вартості ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ.

Внаслідок цього просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

09.02.2022 року на адресу Немирівського районного суду Вінницької області надійшла відповідь на відзив, згідно якій, у відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту № тп62395а0в від 18.05.2020 року (пункт 25.10 Договору) було погоджено, що при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО.

Згідно до Рахунку TOB «Преміум Моторс» № СПМ-К-ДВ2673 від 14.08.2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 » склала 201 454, 20 гри.

Отже, на підставі вищевказаного Рахунку № СПМ-К-ДВ2673 від 14.08.2020 року AT «CK «АРКС» було складено розрахунок страхового відшкодування, страховий акт та виплачено страхове відшкодування.

Таким чином, загальний розмір збитку по вищевказаному страховому випадку склав 201 454, 20 грн.

Отже, зважаючи на те, що згідно Договору добровільного страхування розмір страхового відшкодування розраховується на підставі рахунків СТО, то Позивачем було додано до позовної заяви саме цей рахунок.

Проте, розмір завданого збитку підтверджується також Звітом № 20/529 про оцінку автомобіля «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 »

Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована за полісом № ЕРІ81894949 в ПрАТ «CK «ВУСО», то остання керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатила страхове відшкодування в межах ліміту полісу у розмірі 130 000, 00 грн.

Оскільки дана виплата була проведена в повному розмірі, то страхова компанія Відповідача також визнала вірним розміром завданої шкоди Відповідачем.

Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, в розумінні ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у Відповідача виникло зобов`язання перед Позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого Позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього у розмірі 71 454, 20 грн.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові №6-691цс15 від 02.12.2015. та неодноразово підтверджується висновками Верховного Суду.

Відповідач стверджує, що в даному випадку відсутні підстави для сплати ПДВ посилаючись на те, що страхове відшкодування було перераховано на рахунок власника ОСОБА_2 . Проте дане твердження є незрозумілим та не відповідає дійсності, оскільки у матеріалах справи наявні докази, що підтверджують оплату на реквізити СТО TOB «Преміум Моторс» згідно Рахунку № СПМ-К-ДВ2673 від 14.08.2020 року, а саме заява на виплату страхового відшкодування в якій потерпіла особа просила здійснити відшкодування на рахунки TOB «Преміум Моторс» та платіжне доручення № 700921 від 02 вересня 2020 року згідно якого отримувачем є TOB «Преміум Моторс»

Внаслідок цього, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Також, 22.02.2022 року на адресу Немирівського районного суду Вінницької області надійшло заперечення, в якому ОСОБА_1 вказує, що позивачем на спростування доводів відповідача щодо неналежного обґрунтування реального розміру матеріальних збитків, що давало б право на компенсацію в заявленому розмірі надається ЗВІТ №20/529 про оцінку автомобіля від 05.09.2020 року, виконаний оцінювачем ФОП ОСОБА_4 .

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ

Висновки Верховною Суду, висловлені у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 910/9396/17 та постанові від 06 липня 2019 року у справі №924/675/17

Відповідно вважає, що вказаний доказ є неналежним, який не відповідає вимогам ст. 102 ЦПК України, та жодним чином не визначає реального розміру понесених витрат.

Процесуальні дії у справі

Відповідно до ухвали судді від 05.01.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалах.

Відповідно до п. 1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що, АТ «СК «АРКС» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № тп62395а0в від 18 травня 2020 року (а.с.12-18)

19.05.2020 року між страхова компанія «АРКС» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено додаткову угоду № 1 до договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № тп62395а0в від 18 травня 2020 року (а.с.19)

Згідно із копією постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 07.09.2020 року, 09.08.2020 приблизно 15-45 год. на а/д «М-12» сполученням Стрий-Кропивницький-Знам`янка , 406км+944м у Вінницькому району Вінницької області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ-21214 , д.н.з. НОМЕР_2 , перед поворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині та скоїв зіткнення із автомобілем марки TOYOTA RAV-4 HYBRID , д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку. Від чого автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.22)

09.08.2022 року, ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії «АРКС» із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.6)

Відповідно до копії рахунку № НОМЕР_3 від 14.08.2020 року виданої ТОВ «Преміум Моторс», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 » склала 201 454, 20 грн. (а.с.25)

Відповідно до копії страхового акту № ARX2616665 від 01.09.2020 року, АТ «СК «АРКС» виплатило ОСОБА_2 201 454, 20 грн. (а.с.36)

Згідно із копією платіжного доручення № 700921 від 02 вересня 2020 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» сплатило ТОВ «Преміум Моторс» 201 454, 20 грн. в рахунок страхового відшкодування згідно акту № ARX2616665 (а.с.37)

Також на адресу Немирівського районного суду разом із відповіддю на відзив, позивач надав Звіт № 20/529 про оцінку автомобіля, Toyota RAV-4 Hybrid, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проте, вказаний доказ суд не приймає до розгляду, оскільки він поданий із порушенням ст. 83 ЦПК України.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву вказує, що матеріальний збиток має бути обгрунтований належними та допустимими доказами, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна.

Такі доводи відповідача суд не бере до уваги, оскільки, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ (висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 910/9396/17 та постанові від 06 липня 2019 року у справі №924/675/17)

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно до статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

Відповідно до п. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, заподіяна при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується особою, з вини якої шкода була заподіяна.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013, № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки , при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правов відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальником або особою відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона буде передбачена договором страхування.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України: особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Разом з тим згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, різниця між фактичним розміром збитків (вартістю відновлювального ремонту) та страховим відшкодуванням має бути сплачена відповідачем.

Згідно постанови Верховного суду від 25.03.2019 року у цивільній справі №591/3152/16-ц, зроблено висновок про те, що факт проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та проведення позивачем оплати за його проведення підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією про сплату грошових коштів. При цьому в постанові від 30.10.2019 року в справі №753/19288/14-ц, Верховний Суд також зазначив, що ...у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою , яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, шо понесла відповідні витрати .

Згідно з абзацом другим пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Висновки суду

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному розгляді справи зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, з огляду на те, що страхової виплати (страхового відшкодування) ПрАТ СК «ВУСО» було недостатньо для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, то приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» отримало право звернутися безпосередньо до відповідача як заподіювача шкоди з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Розмір фактичної шкоди, яка утворилась внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач, ОСОБА_1 , є обгрунтованою належними та допустимим доказом, а саме рахунком № НОМЕР_3 від 14.08.2020 року.

Роподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,7,12,13,141,259,263-265,268 ЦПК України, Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , ст.ст. ,1166,1187 ЦК України суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер невідомий, ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ «СК «АРКС» () завдані збитки в порядку регресу у розмірі 71 454, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «АРКС» сплачений судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції

Позивач : Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», 04070, м. Київ, вул.. Іллінська, 8,

Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Головуючий: О.П.Царапора