Справа № 288/1461/22
Провадження № 2/288/311/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області (далі відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка загальною площею 0,10 га (1000 кв.м), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є єдиним спадкоємцем померлого за законом, яка прийняла спадщину. У визначений законодавством строк позивач звернулась до Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області та подала заяву про прийняття спадщини. 27 червня 2006 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно рішення виконавчого комітету Попільнянської селищної Ради народних депутатів № 15 від 24 лютого 1994 року «Про приватизацію земельних ділянок» батькові позивача було передано у власність земельна ділянка загальною площею 1000 кв.м (0,10 га).

Проте, батько за життя не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме оформити та зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я.

Оскільки приватизація вказаної земельної ділянки не завершена видачею правовстановлюючого документа, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 серпня 2022 року № 134/02-31 видана завідувачем Попільнянської державної нотаріальної контори.

На даній земельній ділянці знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належить позивачу на праві власності на підставі вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом. Право власності зареєстроване Державним комунальним підприємством Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації.

Для оформлення права власності на земельну ділянку позивач звернулась до Попільнянської селищної ради, але отримала усну відмову. Позивачу було роз`яснено, що так як її батько розпочав процедуру приватизації земельної ділянки їй необхідно звернутись до суду з позовом.

Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,10 га (1000 кв.м), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та право на проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, приватизацію якої розпочав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові витрати покладає на себе.

Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирського ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без участі представника селищної ради, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого райвідділом ЗАГС смт. Попільня Житомирської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , запис за № 52 /а.с. 8/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 23 липня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 49 /а.с. 9/.

Згідно архівного витягу з рішення Попільнянської селищної ради народних депутатів № 15 від 24.02.1994 року «Про приватизацію земельних ділянок», виданого Архівним відділом Житомирської районної військової адміністрації Житомирської області Житомирської РДА 16 серпня 2022 року за № 256/05-03, вирішено приватизувати земельні ділянки ОСОБА_2 . (так в документі), АДРЕСА_1 , розміром 1000 кв.м /а.с. 10/.

Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 27 червня 2006 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємницею майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка: ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Спадкова справа № 369 /а.с. 11/.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 03 серпня 2006 року Державним комунальним підприємством Бердичівське МБТІ, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 /а.с. 12/.

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 серпня 2022 року, виданої Попільнянською державною нотаріальною конторою в Житомирській області № 134/02-31, ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька заявниці ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації на заявлене майно /а.с. 13/.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI).

Згідно пункту 7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності).

Згідно з пунктом «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з пункту г) частини 1 статті 121 Земельного Кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

За вимогами статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного Кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Отже, зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Крім того, в позовній заяві позивач також просить визнати за нею право на проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, приватизацію якої розпочав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частина 4 статті 18 вищевказаного Закону визначає, що державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку, а щодо новоствореного об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, - виключно за наявності в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відомостей про такий об`єкт.

Відповідно до законодавства державну реєстрацію земельної ділянки здійснюють державні кадастрові реєстратори територіальних органів земельних ресурсів. Саме вони приймають рішення про державну реєстрацію земельної ділянки або рішення про відмову у такій реєстрації. Першим кроком у процесі проведення реєстрації земельної ділянки є подання державному кадастровому реєстратору заяви про державну реєстрацію земельної ділянки.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя не оформив у встановленому законом порядку права власності на вищевказану земельну ділянку, також не розпочав процедуру оформлення права власності на неї, вказана земельна ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, і тому дана позовна вимога є передчасною і до задоволення не підлягає.

Тому, щодо питання про визнання права на проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку позивачу необхідно звернутись до Державного кадастрового реєстратора центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом просила судові витрати віднести на її рахунок, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 22.06.2011 року № 703; статтями 182, 1216-1218, 1225, 1261, 1268 - 1270, 1297 ЦК України; статтями 120, 121, 125, 126, 131 Земельного Кодексу України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 82, 128, 141, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,10 га (1000 кв.м), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник