Справа № 136/2222/21
провадження № 2/136/484/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника, звернулася з позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач) з вимогою:

- визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, площею 4,2921 га, кадастровий номер: :05:000:1149, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина. До складу спадкової маси увійшла земельна ділянка площею 4,2921 га, кадастровий номер: :05:000:1149, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Позивач спадщину прийняла. Утім при зверненні до нотаріальної контори, позивачу було відмовлено в оформленні спадщини зважаючи на той факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку містить виправлення, які були здійсненні без дотримання вимог законодавства.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 03.12.2021 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано від Липовецької державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак представник у своїй заяві не заперечив щодо задоволення позовних вимог і просив про розгляд справи без їх участі.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак остання у своїй заяві просила суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 34), слідує що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач спадщину прийняла. Як слідує з довідки виданої органом місцевого самоврядування (а.с. 15), до складу сім`ї спадкодавця входила дочка - ОСОБА_1 та чоловік - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). Належність ОСОБА_2 земельної ділянки на підставі рішення 26 сесії 23 скликання Костянтинівської сільської ради від 01.12.2001 підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 13). Однак, у позові вказано, що здійсненні виправлення в Державному акті були вчиненні без застереження, і відповідно належність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 4,2921 га, за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території наразі Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, підтверджується відповідним листом наданим Відділом Держгеокадастру у Липовецькому районі (а.с. 21). У відповідності до даного листа слідує, що за ОСОБА_2 рахується земельна ділянка з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,2921 га, місце розташування - Костянтинівська сільська рада Липовецького рацону Вінницької області. В базі даних відділу, рахується кадастровий номер земельної ділянки: :05:000:1149. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 17) вказана площа земельної ділянки - 4,2921 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер: :05:000:1149. З огляду на зазначене, позивач має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало на праві власності її матері ОСОБА_2 . Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується: свідоцтвом про народження позивача (а.с. 9), свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про розірвання шлюбу позивача (а.с. 10). На даний час, у позивача виникла необхідність оформити нотаріально спадщину після смерті ОСОБА_2 , утім при зверненні до нотаріуса, позивачу було відмовлено в оформленні спадщини, зважаючи на той факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку містить виправлення які були здійсненні без дотримання вимог законодавства. Наведене підтверджується відповідним листом - роз`ясненням нотаріуса (а.с. 14). Тому вищевказане стало підставою для звернення позивача до суду.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у ст. 1 Конституції України - Україна є правова держава, а в силу її ст. 8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Суддя є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України). Верховенство права - це панування права в суспільстві, а такий принцип вимагає від держави його втілення у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи та рівності. В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який спільно проживав із спадкодавцем на час смерті останнього, вважається таким, що спадщину фактично прийняв (ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами доводять, що позивач спадщину за законом прийняла згідно діючого законодавства, отож вона їй належить з моменту відкриття спадщини, а інші спадкоємці відсутні за матеріалами справи. Згідно довідки органу місцевого самоврядування (а.с. 16) слідує, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Наявність факту родинних зв`язків також підтверджується належними та допустимими доказами, що є у справі. Інші спадкоємці ОСОБА_2 , які б прийняти спадщину відсутні.

Судом встановлено, що до складу спадкової маси увійшла земельна ділянка площею 4,2921 га, кадастровий номер: :05:000:1149, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний.

Крім цього, відповідач подав заяву про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за №14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл., ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 4,2921 га, кадастровий номер: :05:000:1149, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО