Справа № 502/1198/22
УХВАЛА

26 вересня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши заяву позивача

про забезпечення позову в цивільній справі № 502/1198/22 за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про

стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 04.08.2022 р. до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 05.08.2022 року, прийнято позов до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 10.08.2022 року, заяву позивача задоволено, цивільну справу № 502/1198/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, яка знаходиться в провадженні судді Кілійського районного суду Одеської області Масленикова Олександра Акимовича - об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 502/1197/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, яка знаходиться в провадженні судді Кілійського районного суду Одеської області Березнікова Олександра Володимировича.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 26.09.2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

26.09.2022 року від позивача по справі до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно та грошові кошти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що належать передачі та сплаті відповідачу ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 10 січня 2020 року ОСОБА_2 взяв в борг 20730 (двадцять тисяч сімсот тридцять) доларів США у позивача, про що свідчить письмова розписка від 10 січня 2020 року. Відповідач зобов`язувався повернути вказані кошти позивачу до 24 липня 2020 р.

09 листопада 2020 року ОСОБА_2 взяв в борг 30000 (тридцять тисяч) доларів США у ОСОБА_1 , про що свідчить письмова розписка від 9 листопада 2020 року. Відповідач зобов`язувався повернути вказані кошти позивачу до 24 липня 2021 р.

Станом на 26.09.2022 року ОСОБА_2 не віддав значну суму боргу загальною вартістю більше ніж 53 000 доларів США, чим грубо порушив виконання свого зобов`язання. На звернення позивача з проханням повернути кошти, відповідач жодним чином не реагує, після відкриття провадження по справі та отримання матеріалів позовних заяв в судове засідання не з`явився, чим своєю бездіяльністю ухиляється від вирішення боргового зобов`язання. У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, позивач був змушений звернутися до суду з відповідними позовами. У зв`язку з реальними загрозами невиконання боржником зобов`язань, позивач просить задовольнити заяву та накласти арешт на майно відповідача.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, проаналізувавши відповідні положення законодавства, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову передбачених статтею 150 цього Кодексу .

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

Отже, при вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, між іншим, підлягають встановленню: наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

За наслідками розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд відповідно до частин 9-10 ст. 153 ЦПК України може постановити ухвалу про повернення заяви заявникові, а також про вжиття заходів забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову, вказані ухвали підлягають оскарженню відповідно до статті 353 ЦПК України.

Суд, проаналізувавши доводи та обґрунтування, викладені в заяві про забезпечення позову, дійшов висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір з приводу повернення коштів наданих за письмовими розписками, що відповідно до ст. 1047 ЦК України є підтвердженням укладення договору позики, у зв`язку з чим, враховуючи розмір зобов`язання, а також реальну можливість неналежного відповідачем виконання зобов`язання, з метою недопущення ускладнення розгляду справи і забезпечення подальшого виконання рішення суду, є підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належне відповідачу майно в межах розміру грошового зобов`язання, тобто часткового задоволення заяви, оскільки вказаний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

З урахуванням формулювання норми частини першої статті 154 ЦПК України та з огляду на застосований захід забезпечення позову, питання про зустрічне забезпечення не вирішується.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153, 258-260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову по справі № 502/1198/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - накласти арешт на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, належні відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - в межах заявлених позовних вимог, а саме в розмірі 52 910,58 доларів США, до набрання законної сили рішенням суду у зазначеній справі.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» ухвалу може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років з наступного дня після її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников