Справа № 127/2-975/11
Провадження 6/127/313/22
У Х В А Л А

21 вересня 2022 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні в цивільній справі № 2-975/11,-

в с т а н о в и в:

заява мотивована тим, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 07.10.2011 року у справі № 2-975/11 позов Кредитної спілки «Злагода» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КС «Злагода» заборгованість за кредитним договором № 5961к від 30.12.2008 року в розмірі 20 315, 63 та судові витрати 1 343, 16 грн.

Рішення суду набуло чинності та було пред`явлене до примусового виконання.

01.08.2022 року між КС «Злагода» та ОСОБА_1 був укладений договір 1/1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та відповідними договорами забезпечення, на підставі якого заявник набула права вимоги за вказаним рішенням, яке залишається не виконаним.

На підставі ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 просила замінити сторону стягувача КС «Злагода» її правонаступником ОСОБА_1 у виконавчому провадженні за виконавчим документом, виданим Староміським районним судом м. Вінниці в цивільній справі № 2-975/11.

В судове засідання учасники справи не з`явились. Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, тому суд вважає можливим розглянути заяву без участі заявника та заінтересованих у справі осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 30.12.2008 року між КС «Злагода» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № 5961к (а.с. 6-7).

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 07.10.2011 року у справі № 2-975/11 позов Кредитної спілки «Злагода» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КС «Злагода» заборгованість за кредитним договором № 5961к від 30.12.2008 року в розмірі 20 315, 63 та судові витрати 1 343, 16 грн. (а.с. 40-41).

Рішення суду набуло чинності та було пред`явлене до примусового виконання.

Виконавче провадження № 35873209 з виконання виконавчого листа № 2-975/11, виданого 18.12.2011 року Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь КС «Злагода» боргу в сумі 21 658, 79 грн. було відкрито 31.10.2012 року.

01.08.2022 року між КС «Злагода» та ОСОБА_1 був укладений договір 1/1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та відповідними договорами забезпечення (в т.ч. у разі наявності за договорами поруки, застави тощо), укладеними між первісним кредитором та його позичальниками, поручителями, заставодавцями відповідно до умов, викладених у цьому договорі згідно додатку, що є невід`ємною частиною даного договору, на загальну суму боргових зобов`язань 1 001 555 грн., згідно з яким ОСОБА_1 стала новим кредитором та набуває право вимагати від боржників належного виконання обов`язків за кредитними договорами. Право вимоги нового кредитора наступає після підписання цього договору. Компенсація первісному кредитору відступленого права вимоги 57 343, 73 грн. Кредитор засвідчив про прийняття у власність від нового кредитора депозитного внеску в сумі 57 343,73 грн.

В акті прийому-передачі виконавчих проваджень, які перебувають на примусовому виконанні в органах ДВС згідно договору № 1/1 про відступлення права вимоги від 01.08.2022 року, крім інших, обліковано виконавчий лист № 2-975/11 про стягнення боргу з ОСОБА_2 , який знаходиться на примусовому виконанні у Другому відділі ДВС м. Вінниці.

Повідомлення про відступлення права вимоги та вимога про повернення боргу були направлені ОСОБА_2 поштою.

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі, зокрема, зміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Частинами 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження .

Разом з тим, вирішуючи питання щодо правовідносин, які виникли у даному випадку, суд враховує наступне.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зокрема договорів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», зокрема, визначено: фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку.

Згідно частини 1 статті 5 вказаного закону, фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями.

До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судами обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Відповідна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16), в постанові від 31.10.2018 року у справі № 465/646/11.

Крім того, Законом України «Про кредитні спілки» визначені організаційні, правові та економічні засади створення та діяльності кредитних спілок, їх об`єднань, права та обов`язки членів кредитних спілок та їх об`єднань.

Згідно ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 2 вказаної статті передбачено, що діяльність кредитної спілки ґрунтується на таких основних принципах: добровільності вступу та свободи виходу з кредитної спілки; рівноправності членів кредитної спілки; самоврядування; гласності.

Відповідно до принципів, визначених у частині першій цієї статті:

ніхто не може бути примушений вступати до кредитної спілки, а виключення з членів кредитної спілки дозволяється лише у випадках, визначених статутом спілки; усі члени кредитної спілки мають рівні права, в тому числі у разі голосування на загальних зборах, незалежно від розміру пайового та інших внесків; забороняється будь-яке втручання в діяльність кредитної спілки, за винятком випадків, передбачених законом; кредитна спілка зобов`язана забезпечити повне та своєчасне інформування своїх членів з питань власної діяльності, на їх прохання ознайомлювати з протоколами загальних зборів і засідань інших органів управління кредитної спілки, видавати копії документів та витяги з них у порядку, визначеному статутом.

Статтею 21 Закону України «Про кредитні спілки» визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а саме: приймає вступні та обов`язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Отримувати кредити від імені членів кредитної спілки можуть також фермерські господарства та приватні підприємства, які знаходяться у їх власності. Розмір кредиту, наданого одному члену кредитної спілки, не може перевищувати 20 відсотків від капіталу кредитної спілки; залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Зобов`язання кредитної спілки перед одним своїм членом не можуть бути більше 10 відсотків від загальних зобов`язань кредитної спілки; виступає поручителем виконання членом спілки зобов`язань перед третіми особами; розміщує тимчасово вільні кошти на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, об`єднаній кредитній спілці, а також придбаває державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та паї кооперативних банків; залучає на договірних умовах кредити банків, кредити об`єднаної кредитної спілки, кошти інших установ та організацій виключно для надання кредитів своїм членам, якщо інше не встановлено рішенням Уповноваженого органу. Загальна сума залучених коштів, у тому числі кредитів, не може перевищувати 50 відсотків вартості загальних зобов`язань та капіталу кредитної спілки на момент залучення; надає кредити іншим кредитним спілкам, якщо інше не встановлено рішенням Уповноваженого органу; виступає членом платіжних систем; оплачує за дорученням своїх членів вартість товарів, робіт і послуг у межах наданого йому кредиту; провадить благодійну діяльність за рахунок коштів спеціально створених для цього фондів.

Законом не допускається провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом.

Отже, кредитна спілка, як кредитодавець, з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження Законом «Про кредитні спілки» не передбачені.

Зобов`язання між КС «Злагода» та ОСОБА_2 випливають з кредитного договору і надання їй кредитних коштів здійснено за рахунок об`єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов`язання тісно пов`язані з особою кредитора і відповідно до ст. 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов`язаннях не допускається і відступлення права вимоги не спричиняє правових наслідків.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.12.2018 року № 642/1269/16-ц.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що підстав для заміни сторони виконавчого провадження про стягнення боргу за договором кредиту від 30.12.2008 року № 5961к КС «Злагода» її правонаступником ОСОБА_1 , немає.

Керуючись ст. 260 ЦПК України,-

у х в а л и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні в цивільній справі № 2-975/11 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 21 вересня 2022 року.

Суддя: