С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/2050/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

19 вересня 2022 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Електромонтаж Плюс» про захист прав споживачів та стягнення коштів.

ІI. Описова частина

ОСОБА_1 в серпні 2021 року звернувся до суду та просив стягнути з ТОВ «Компанія Електромонтаж Плюс» заборгованість за Договором підряду №14,05/2019 від 14.05.2019 в загальному розмірі 72202,03 гривень, яка складається з:

-60723,00 гривень - основної суми заборгованості;

-7760,81 гривень - інфляційних втрат за період прострочення виконання Відповідачем своїх зобов`язань;

-3718,22 гривень - 3% річних за період прострочення сплати заборгованості з 23.07.2019 по 06.08.2021.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 14 травня 2019 року між ним та ТОВ «Компанія Електромонтаж Плюс» укладено Договір підряду №14,05/2019, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик, власними та залученими силами та засобами відповідно до умов даного Договору та норм чинного законодавства України виконати ремонтно-будівельні роботи на об`єкті Замовника, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

На виконання умов п.4.1 Договору Позивачем було сплачено Відповідачу авансовий платіж в загальному розмірі 170700 гривень.

Згідно з підписаними сторонами договору актами виконаних робіт, Відповідачем були виконані роботи та придбані матеріали на загальну суму 109977 грн.

Як зазначає Позивач, між ним на Відповідачем в особі ОСОБА_2 почали виникати спірні ситуації, пов`язані з виконанням робіт та їх якістю. Згодом Позивач виявив, що, зловживаючи його довірою, Відповідач використовував інші матеріали, ніж ті, що були обумовлені та оплачені мною, а також виявив недоліки в проведених роботах та вимагав їх усунути. Відповідач на такі вимоги не реагував, своїх співробітників на об`єкт не направляв, директор ОСОБА_3 ухилявся від спілкування, у зв`язку з чим довіра до Відповідача була остаточно втрачена.

Позивач вказує, що подальше виконання робіт Відповідачем за Договором стало для нього не актуальним, і він скористався своїм безумовним правом, встановленим ч.4 ст.849 ЦК України та п.6.1.3. Договору, на дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку.

Так, 03 липня 2019 року Позивач направив на адресу Відповідача повідомлення про свою відмову від договору підряду №14,05/2019, про його розірвання та вимагав у строки, встановлені п.6.4.10 Договору, повернути грошові кошти в сумі 60723,00 гривень, які були сплачені як авансові платежі за Договором, і стосовно яких відсутні підписані сторонами акти виконаних робіт.

Відповідач проігнорував вказану вимогу, у зв`язку з чим прострочив виконання свого зобов`язання з повернення коштів. У зв`язку з цим на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України Позивач, окрім основної суми заборгованості просить стягнути з Відповідача також інфляційні втрати за період прострочення з серпня 2019 року по червень 2021 року в сумі 7760,81 гривень та 3% річних в сумі 3718,22 гривень.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав позов.

Представник Відповідача відзиву не подав. Заявила клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням одного з співзасновників товариства і директора товариства - ОСОБА_2 - в складі Збройних Силу України, а іншого за кордоном. Представник зазначила, що у зв`язку з їх відсутністю вона не має доступу до документів товариства, які зберігаються дома у ОСОБА_2. , а тому не має можливості скласти відзив на позов.

Клопотання Відповідача про зупинення провадження залишене судом без задоволення, вирішено розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

14 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія Електромонтаж Плюс» укладено Договір підряду №14,05/2019, за умовами якого Замовник (Позивач) доручив, а Підрядник (Відповідач) зобов`язався на свій ризик, власними та залученими силами та засобами відповідно до умов даного Договору та норм чинного законодавства України виконати ремонтно-будівельні роботи на об`єкті Замовника, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Види, склад та обсяги робіт і матеріалів та вартість робіт і матеріалів за Договором визначені в додатках до нього.

Відповідно до п. 4.1 Договору Замовник сплачує підряднику авансові платежі на придбання матеріалів в розмірі та у строки, що встановлюються додатками до Договору.

На виконання умов Договору Позивачем на рахунок Відповідача сплачено авансовий платіж в загальному розмірі 170700 грн, а саме 15.05.2019 сплачено 31000грн; 24.05.2019 - 104300грн; 24.06.2019 - 35400 грн.

Пунктом 7.2. Договору встановлено, що передача виконаних робіт Підрядником і приймання їх Замовником оформлюється Актом приймання виконаних робіт.

Згідно з актами виконаних робіт, підписаних сторонами, за Договором були виконані роботи та придбані матеріали на загальну суму 109977 гривень (акт від 12.06.2019 на суму 66400 грн, акт від 19.06.2019 на суму 43577гривень).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, за змістом якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав т обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 4 статті 849 ЦК України передбачено безумовне право замовника у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього право чину, який тягне припинення зобов`язань його сторін.

Відповідно до пункту 6.1.3. Договору, Замовник має право розірвати даний Договір в будь-який час до закінчення виконання робіт, оплативши Підряднику якісно і належно виконані роботи, попередивши письмово про це Підрядника за 10 (десять) календарних днів до дати розірвання Договору.

Відповідно до пункту 6.4.10 Договору, Підрядник зобов`язаний повернути Замовнику протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання Підрядником від Замовника письмового повідомлення, а при припиненні строку дії даного Договору - не пізніше останнього дня строку дії даного Договору, зайво отримані від Замовника грошові кошти.

03 липня 2019 року Позивач направив на адресу Відповідача повідомлення про свою відмову від договору підряду №14,05/2019, про його розірвання та вимагав у строки, встановлені п.6.4.10 Договору, повернути грошові кошти в сумі 60723 грн, які були сплачені як авансові платежі за Договором, і стосовно яких відсутні підписані сторонами акти виконаних робіт.

Вказане повідомлення Відповідач отримав 17.07.2019, відтак Відповідач зобов`язаний був повернути Позивачу різницю між сплаченими грошовими коштами та вартістю фактично виконаних робіт і витрачених матеріалів в строк до 22.07.2019 включно.

З пояснень Позивача, щодо яких не надійшло заперечень, вбачається, що вимога про повернення коштів Відповідачем виконана не була, а тому з 23.07.2019 має місце прострочення виконання відповідачем обов`язку, встановленого п. 6.4.10 Договору.

Відтак, вимога про стягнення з Відповідача в примусовому порядку заборгованості в сумі 60723,00 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем наведено розрахунок штрафних санкцій у вигляді втрат від інфляції та 3% річних за період прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання з повернення коштів за період з 23.07.2019 по 06.08.2021, який перевірений судом на відповідність вимогам закону.

Згідно з вказаним розрахунком втрати Позивача від інфляції внаслідок прострочення виконання Відповідачем свого зобов`язання становлять 7760,81 гривень, а 3% річних, нараховані за вказаний період, становлять 3718,22 гривень.

Вимоги про стягнення зазначених сум з Відповідача з точки зору закону є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, з Відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 908,00 гривень.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надано договір №62 про надання правової допомоги від 20.07.2021, укладений з Адвокатським адвокатська компанія «Локарт», Додаткова угода від 20.07.2021 до нього, Розрахунок вартості правової допомоги (докладний опис робіт) та копії квитанцій, згідно з якими правнича допомога у спорі з ТОВ «Компанія Електромонтаж Плюс» оцінена в 11000 гривень.

Відповідачем не подано заперечень з приводу витрат Позивача на правничу допомогу, у зв`язку з чим суд не має підстав для їх зменшення.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішив:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Електромонтаж Плюс» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Електромонтаж Плюс» на користь ОСОБА_1 невикористану суму авансових платежів за Договором підряду №14,05/2019 від 14 травня 2019 року в розмірі 60723,00 гривень, 3% річних у розмірі 3718,22 гривень та інфляційні втрати в розмірі 7760,81 гривень.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Електромонтаж Плюс» на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Електромонтаж Плюс» на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на правничу допомогу в сумі 11000 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Електромонтаж Плюс», адреса: Київська обл., Бородянський район, смт Немішаєве, вул. Мічуріна, 15; код юридичної особи: 40150263.

Суддя: