Справа № 305/518/16-ц
Провадження по справі 2/305/5/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі секретаря судового засідання Шемоти М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахові цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ "ПРИВАТБАНК", ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство комерційний Банк "ПриватБанк" (далі Позивач) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області (головуюча О.Б.Бліщ) від 05.04.2016 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Рахівського районного суду від 18.04.2016 дану цивільну справу призначено до розгляду по суті.

Відповідно до ухвали Рахівського районного суду від 27.07.2016 року за клопотанням представника відповідача, ОСОБА_3 , було залучено до участі в справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приват Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в якості співвідповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав, що остання є як співвласником майна, яке є предметом іпотеки по кредиту, що є предметом даного позову.

Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 15.05.2017 надійшла зустрічна позовна заява, в якій зазначено, що відповідно до п. 1.3 кредитного договору № MKRWGK00000035 від 06.10.2005, з метою забезпечення виконання Позичальником ОСОБА_2 зобов`язань, предметом іпотеки є будинок в АДРЕСА_2 . Водночас вона, як співвласник цього майна, не підписувала цього договору. Предмет іпотеки був придбаний нею та ОСОБА_2 в період шлюбу, а отже є спільним майном подружжя. Таким чином, банком при укладанні кредитного договору з ОСОБА_2 не було дотримано норм ЦК України, а отже просила визнати недійним кредитний договір № MKRWGK00000035 від 06.10.2005, укладений між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_2 .

Відповідно до ухвали Рахівського районного суду від 15.05.2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , до ПАТ КБ "Приват Банк" про визнання правочину недійсним об`єднано в одне провадження з первісним позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач, ОСОБА_1 , та її представник ОСОБА_4 02.12.2021 в судове засідання не з`явилися, при цьому ОСОБА_4 отримав судову повістку під розписку 19.10.2921. Справу було відкладено на 09.00 год 03.03.2022.

В судове засідання 03.03.2022 ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, при цьому ОСОБА_1 було вручено повістку представником Укрпошти 14.01.2022, ОСОБА_4 - в приміщенні суду 13.12.2021. Справу було відкладено на 15:30 год 14.06.2022, проте через відпустку судді розгляд цієї справи було відкладено на 13.10 год 13.09.2022.

В судове засідання 13.09.2022 для участі в розгляді даної справи ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не з`явилися. Про дату час та місце розгляду справи ОСОБА_4 був повідомлений шляхом надсилання СМС-повідомлення, яке було йому доставлено 14.06.2022.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку.

Згідно з частиною 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, отже встановлення яких-небудь привілеїв для позивача є своєю чергою обмеженням прав для відповідача на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи.

Зі змісту ч. 5 ст. 223 ЦПК України, яка кореспондується з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 12 серпня 2022 року в рамках справи № 686/32906/19, провадження № 61-5093св22 (ЄДРСРУ № 105706373) досліджував питання щодо залишення позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача, де вказав таке.

Згідно із частинами першої та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22).

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17 (провадження № 61-19391св21).

Також частиною п`ятою статті 130 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі № 524/3347/18 (провадження № 61-641св21), від 26 квітня 2022 року у справі № 522/4104/16-ц (провадження № 61-4123св21) та від 04 травня 2022 року у справі № 398/457/20 (провадження № 61-1603св22) та у справі № 686/32906/19 (провадження № 61-5093св22) від 12.08.2022.

Неявка в суд позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 є повторною, а тому суд розцінює такі дії позивача як втрату зацікавленості в кінцевому результаті й переслідуванні мети - максимально сприяти у розгляді справи.

Підстав для відкладення розгляду справи суд у зв`язку з введенням на території України воєнного стану суд не вбачає, оскільки на території Закарпатської області, де проживає Позивач, активний бойових дій не здійснюється, транспортне сполучення не припинено, доступ до суду не обмежений, інтернет-зв`язок також функціонує повноцінно і для сторін існує можливість брати участь у розгляді справи дистанційно, в режимі відеоконференцзв`язку як з приміщення іншого суду, так і з використанням власних технічних засобів, за таких обставин Позивач мала можливість взяти участь в судовому засіданні чи подати заяву про розгляд даної справи без її участі, але ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 таким правом не скористалися.

Внаслідок таких дій, суд позбавлений змоги належним чином розглянути справу по суті у визначений законодавством України процесуальний строк, а систематичні відкладення справи з необхідністю витрачати ресурси на відправлення поштової кореспонденції в умовах надзвичайної економії державних коштів, є невиправданим, адже залишення позову без розгляду через неявку позивача не є перешкодою для повторного звернення до суду з цим позовом.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд вважає за необхідне залишити дану позовну заяву без розгляду, оскільки належним чином повідомлена позивачка за зустрічним позовом повторно не з`явилася в судове засідання і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності.

Виходячи з наведеного, керуючись ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приват Банк", ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним - залишити без розгляду.

Після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: В.Е.Ємчук