КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/2524/22
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Ратовської А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської універсальної біржі «Вітязь»
про визнання дійсним договору міни нерухомого майна,
14 липня 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської універсальної біржі «Вітязь», в якій просять суд визнати дійсним договір міни нерухомого майна №97-239 від 21 червня 1997 року, укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , зареєстрований на Одеській універсальної біржі «Вітязь».
В свою чергу, як вказують позивачі, за умовами договору міни учасники правочину передали, а ініціатор правочину прийняв у власність квартиру, загальною площею 34,3 кв.м., що складається з 1-ї (однієї) кімнати, житлової площі 17,4 кв.м., а також: кухні, коридору, туалету, ванної кімнати, комор, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала учасникам правочину на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКХ Одеського міськвиконкому 18.08.1996 р. під №4-9350, зареєстрованого Одеським МБТІ 24.05.1996 р. під № 682 стр. 14 кн. 172 пр.
Позивачі зазначають, що відповідно до умов договору міни ними була здійснена державна реєстрація договору в Одеському міському бюро технічної інвентаризації від 26.06.97 р. під № 217 п/р- стр. 103-р №77, право власності на придбану квартиру за договором міни ними не оспорюється.
Позивачі стверджують, що правочин обома сторонами повністю виконаний: відповідачем була звільнена квартира за адресою: АДРЕСА_1 , та передані їм ключі, відповідач знялася з реєстрації за вказаною адресою, а вони, в свою чергу, звільнили квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та передали відповідачу ключі та знялися з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв.
Також позивачі вказують, що з 26 червня 1997 року вони проживають у придбаній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер один із співвласників квартири - ОСОБА_5 , внаслідок чого відкрилася спадщина.
Після його смерті, як стверджують позивачі, вони звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, в тому числі 1/4 частини квартири, яка належала ОСОБА_5 , однак нотаріус їх повідомив про те, що наданий ними договір міни нерухомого майна № 97-239 від 21.06.1997 р. є недійсним, у зв`язку з тим, що даний договір не посвідчений нотаріально, тобто не відповідає умовам ст. 220 ЦК України.
Зазначена обставина є перешкодою для позивачів стосовно реалізації ними своїх майнових (в тому числі спадкових) прав стосовно об`єкту нерухомості, придбаного за договором міни, у зв`язку чим, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із відповідним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 18.07.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської універсальної біржі «Вітязь» про визнання дійсним договору міни нерухомого майна. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Витребувано з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради відомості відносно того, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів зареєстровані: квартира під АДРЕСА_3 , та квартира під АДРЕСА_4 .
29.09.2022 року до канцелярії суду від Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради надійшли витребувані судом відомості.
У судове засідання 29.09.2022 року позивачі не з`явились, однак 20.09.2022 року ОСОБА_3 , а 29.09.2022 року ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 надали до канцелярії суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, а також вказали, що не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_4 про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, а також повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, у судове засідання 29.09.2022 року не з`явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
Представник третьої особи - Одеської універсальної біржі «Вітязь» про час та місце судового засідання також повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмові пояснення на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивачів та представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
В свою чергу, за умовами договору міни учасники правочину передали, а ініціатор правочину прийняв у власність квартиру, загальною площею 34,3 кв.м., що складається з 1-ї (однієї) кімнати, житлової площі 17,4 кв.м., а також: кухні, коридору, туалету, ванної кімнати, комор, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала учасникам правочину на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКХ Одеського міськвиконкому 18.08.1996 р. під №4-9350, зареєстрованого Одеським МБТІ 24.05.1996 р. під № 682 стр. 14 кн. 172 пр.
Договір був зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Вітязь» за № 97-239 від 21 червня 1997 року, а також зареєстрований 26 червня 1997 року в ОМБТІ під № 217 пр-стр.103 р. №77.
Відповідно до пункту 5 та пункту 6 спірного договору, сторони претензій до кількості та якості майна, яким вони обмінюються, не мають. Грошові розрахунки за даним договором між сторонами не здійснюються.
Судовим розглядом також встановлено, що 13 серпня 2013 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .
Після його смерті позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, в тому числі 1/4 частини квартири, яка належала ОСОБА_5 , однак нотаріус їх повідомив про те, що наданий ними договір міни нерухомого майна № 97-239 від 21.06.1997 року є недійсним, у зв`язку з тим, що даний договір не посвідчений нотаріально, тобто не відповідає умовам ст. 220 ЦК України.
На момент укладання договору міни вказаних квартир був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин міни було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту.
Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором №97-239 міни нерухомого майна від 21 червня 1997 року його сторонами виконані у повному обсязі відповідачем була звільнена квартира за адресою: АДРЕСА_1 , та передані позивачам ключі, відповідач знялася з реєстрації за вказаною адресою, а позивачі, в свою чергу, звільнили квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та передали відповідачу ключі та знялися з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв.
Також, з 26 червня 1997 року позивачі проживають у придбаній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується письмовими доказами.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору міни нерухомого майна № 97-239 від 21.06.1997 рокудійсним, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської універсальної біржі «Вітязь» про визнання дійсним договору міни нерухомого майна - задовольнити.
Визнати дійсним договір № 97-239міни нерухомого майна від 21 червня 1997 року, укладений на Одеській універсальній біржі «Вітязь» між ОСОБА_4 (ініціатор) та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_14 (учасники правочину), зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Вітязь» реєстраційний № 97-239від 21 червня 1997 року, та зареєстрований 26червня 1997 року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомості (на даний час Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради) запис в реєстровій книзі 217пр - стр.103 - р. № 77, відповідно до умов якого, відповідно до умов якого, ініціатор передав, а учасники правочину прийняли квартиру, загальною площею 64,8 кв.м., що складається з 3-х (трьох) кімнат житловою площею 38,8 кв.м., а також коридору, туалету, ванної кімнати, кухні, комор, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в свою чергу, учасники правочину передали, а ініціатор правочину прийняв у власність квартиру, загальною площею 34,3 кв.м., що складається з 1-ї (однієї) кімнати, житлової площі 17,4 кв.м., а також: кухні, коридору, туалету, ванної кімнати, комор, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне ім`я сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_6 .

Третя особа: Одеська універсальна біржа «Вітязь», 65117, м. Одеса, пр-т Добровольського, 79-А, кв. 75, .

Суддя Петренко В. С.