Постанова

Іменем України

28 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 127/19203/17

провадження № 61-6801св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Вінницька міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 травня 2022 року у складі колегії суддів: Оніщука В. В., Медвецького С. К., Копаничук С. Г. та постанову Вінницького апеляційного суду від 07 липня 2022 року у складі колегії суддів: Оніщука В. В., Медвецького С. К., Сопруна В. В.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

11 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником 7/15 часток будинковолодіння, розташованого у АДРЕСА_1 , згідно рішення третейського суду від 15 травня 2006 року та ухвали від 22 червня

2006 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням виданим КП ВООБТІ від 23 червня 2006 року.

Іншими співвласниками будинковолодіння є відповідачі, що підтверджується технічним паспортом на будинковолодіння виготовленого КП «Вінницьке міське БТІ» від 15 липня 2017 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 21 лютого 1956 року № 4/194 за колишніми землекористувачами будинковолодіння зареєстрована земельна ділянка площею 915 кв. м, що підтверджується довідкою КП ВМБТІ від

17 серпня 2017 року № 5323. Позивач має намір скористатись своїм правом на безоплатну приватизацію частини земельної ділянки необхідної для обслуговування його частки будинку.

Позивачем замовлено кадастровий план земельної ділянки в ДП «Поділлягеодезкартографія». Оскільки один із співвласників будинковолодіння ОСОБА_4 помер, а інші співвласники не проживають, здійснити приватизацію неможливо. Межі земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами погоджені, про що свідчить акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання.

Посилаючись на наведене, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою

у АДРЕСА_1 площею 915 кв. м, між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Вінницькою міською радою, згідно

з варіантом 2 висновку судової земельно-технічної експертизи, складеного

21 лютого 2018 року експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз»

№ 394, згідно з яким ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 користуються земельною ділянкою площею 640 кв. м пропорційно до розміру часток

у спільній частковій власності. ОСОБА_2 спільно з Вінницькою міською радою користується земельною ділянкою площею 275 кв. м пропорційно до розміру часток у спільній частковій власності.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня

2018 року позов задоволено.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою розташованою

у АДРЕСА_1 площею 915 кв. м між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Вінницькою міською радою, згідно

з варіантом 2 висновку судової земельно - технічної експертизи складеного

21 лютого 2018 року експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз»

№ 394, згідно з яким: ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 користуються земельною ділянкою площею 640 кв. м пропорційно до розміру часток

у спільній частковій власності. ОСОБА_2 спільно з Вінницькою міською радою користується земельною ділянкою площею 275 кв. м пропорційно до розміру часток у спільній частковій власності. Висновок судової земельно - технічної експертизи складений 21 лютого 2018 року експертом

ТОВ «Подільський центр судових експертиз» № 394 вважається невід`ємною частиною рішення суду.

Суд першої інстанції зробив висновок про те, що найбільш прийнятним для сторін є порядок користування земельною ділянкою, що запропонований експертом у варіанті 2 (додаток 3) висновку експертизи від 21 лютого

2018 року № 394 ТОВ «Подільський центр судових експертиз».

Постановою Вінницького апеляційного суду від 10 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Сивенюк О. М., задоволено.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2018 року у даній справі скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою, задоволено частково.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою розташованою

у АДРЕСА_1 площею 915 кв. м між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Вінницькою міською радою, згідно

з варіантом 1 висновку судової земельно - технічної експертизи складеного

21 лютого 2018 року експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз»

№ 394, який є невід`ємною частиною рішення, згідно з яким:

ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 користуються земельною ділянкою площею 588 кв. м з урахуванням фактичного користування, ОСОБА_2 спільно з Вінницькою міською радою, користується земельною ділянкою площею

327 кв. м з урахуванням фактичного користування.

Суд апеляційної інстанції, зробив висновок про те, що між сторонами по справі склався відповідний порядок користування земельною ділянкою та фактичний порядок користування між співвласниками встановлено по внутрішньо-дворовому паркану із металевого профілю та стіні житлового будинку (інформація, щодо якого у матеріалах інвентаризаційної справи відсутня); співвласники здійснюють вхід-вихід на земельну ділянку через окремі хвіртки, також відповідно до фактичного користування на земельну ділянку здійснюється заїзд автотранспорту через окремі ворота.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про встановлення порядку користування земельною ділянкою, що не є тотожнім з її розділом в натурі, суд зробив висновок, що незначне відхилення від часток співвласників не порушує прав позивача. У свою чергу, встановлення порядку користування земельною ділянкою за фактичним її користуванням забезпечить «справедливий баланс», оскільки не призведе до додаткових матеріальних витрат сторін.

Постановою Верховного Суду від 13 квітня 2022 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 вересня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 10 листопада 2021 року скасовано.

Передано справу № 127/19203/17 до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Верховний Суд зробив висновок про те, що поновлюючи строк на апеляційне оскарження, апеляційний суд не звернув уваги, що оскаржене рішення Вінницького міського суду Вінницької області ухвалене 04 червня 2018 року, у зв?язку з чим не навів належного обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження за спливом значного періоду часу (понад 3 роки), чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; не врахував положень частини другої статті 358 ЦПК Українита не надав оцінку доводам ОСОБА_2 про те, що вона не була повідомлена належним чином про розгляд справи судом першої інстанції.

Повторний апеляційний перегляд справи

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником - адвокатом Сивенюком О. М. на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2018 року залишено без руху.

Надано заявнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційний суд вказав, що заявляючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, будь-яких обґрунтувань з приводу неодноразового перетину державного кордону України представником заявника в апеляційній скарзі не зазначено. Будь-яких доказів на підтвердження отримання копії оскаржуваного рішення суду адвокатом Сивенюком О. М. 02 серпня 2021 року матеріали справи не містять.

На виконання вимог ухвали Вінницького апеляційного суду від 09 травня

2022 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надано заяву, до якої долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2018 року.

Клопотання мотивовано тим, що копію оскаржуваного рішення ОСОБА_2 не отримувала, про його наявність їй стало відомо 02 серпня 2021 року під час спілкування з ОСОБА_1 . Також адвокат Сивенюк О. М. зазначив, що за період з 01 січня 2017 року по 03 серпня 2021 ОСОБА_2 більшість часу перебувала за кордоном, при цьому деякий час знаходилась на території України, що було пов`язано із непередбачуваними та вкрай важкими обставинами, а саме смертю її сина. Разом з тим, перебування ОСОБА_2 в Україні було зумовлено необхідністю її лікування у санаторії «Радон». Адвокат Сивенюк О. М. зазначив, що ОСОБА_2 не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 травня 2022 року клопотання адвоката Сивенюка О. М. про поновлення ОСОБА_2 пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2018 року.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою її представником - адвокатом Сивенюком О. М. на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено 04 червня 2018 року без участі ОСОБА_2 , яка не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про існування рішення заявнику стало відомо 02 серпня 2021 року під час спілкування з ОСОБА_1 . Копію рішення суду першої інстанції отримано представником ОСОБА_5 02 серпня 2021 року. За період з 01 січня 2017 року по 03 серпня 2021 року ОСОБА_2 більшість часу перебувала за кордоном, при цьому деякий час знаходилась на території України, що було пов`язано із непередбачуваними та вкрай важкими обставинами, а саме смертю її сина. Перебування

ОСОБА_2 в Україні було зумовлено необхідністю її санаторно - курортного лікування. За наведених обставин, суд визнав, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які зазначені у клопотанні про поновлення строку, є поважними.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 07 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником - адвокатом Сивенюком О. М. задоволено.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2018 року скасовано та постановлено нове рішення про часткове задоволення позову.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою, розташованою у

АДРЕСА_1 , площею 915 кв.м. між ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Вінницькою міською радою, згідно з варіантом 1 висновку судової земельно - технічної експертизи, складеного

21 лютого 2018 року експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз» №394, який є невід`ємною частиною рішення, згідно з яким:

ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 користуються земельною ділянкою, площею 588 кв.м. з урахуванням фактичного користування.

ОСОБА_2 спільно з Вінницькою міською радою користуються земельною ділянкою, площею 327 кв.м з урахуванням фактичного користування.

Суд апеляційної інстанції, зробив висновок про те, що між сторонами склався відповідний порядок користування земельною ділянкою та фактичний порядок користування між співвласниками встановлено по внутрішньо-дворовому паркану із металевого профілю та стіні житлового будинку (інформація, щодо якого у матеріалах інвентаризаційної справи відсутня); співвласники здійснюють вхід-вихід на земельну ділянку через окремі хвіртки, також відповідно до фактичного користування на земельну ділянку здійснюється заїзд автотранспорту через окремі ворота.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про встановлення порядку користування земельною ділянкою, що не є тотожнім з її розділом в натурі, суд зробив висновок, що незначне відхилення від часток співвласників не порушує прав позивача. У свою чергу, встановлення порядку користування земельною ділянкою за фактичним її користуванням забезпечить «справедливий баланс», оскільки не призведе до додаткових матеріальних витрат сторін.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

18 липня 2022 року ОСОБА_6 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 травня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 07 липня 2022 року та залишити без змін рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2018 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними, адже знаходження на санаторно-курортному лікуванні не позбавляє права подавати апеляційну скаргу.

Висновки апеляційного суду, що між сторонами склався фактичний порядок користування і сторонами встановлений паркан за їх згодою та за спільні кошти ґрунтується виключно на припущеннях. Варіант висновку судової будівельно-технічної експертизи обраний судом першої інстанції не містить відхилень від ідеальних часток співвласників будинку та враховує їх, обраний же варіант апеляційним судом містить не незначне як зазначає апеляційний суд, а значне відхилення від ідеальних часток співвласників 52.5 кв.м, тому апеляційний суд за відсутністю письмової угоди між співвласниками про встановлення порядку користування мав виходити саме з розміру часток співвласників у спільній частковій власності як це зробив суд першої інстанції.

Доводи інших учасників справи

29 серпня 2022 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без мін.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Вінницького міського суду Вінницької області.

31 серпня 2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_1 є власником 7/15 часток будинковолодіння, розташованого у

АДРЕСА_1 , згідно рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Правовий центр підприємства» від 15 травня 2006 року по справі № 11-05/06-45 та ухвали постійно діючого третейського суду при асоціації «Правовий центр підприємства» від 22 червня 2006 року по справі

№ 11-05/06-45, яким за ОСОБА_1 визнано право власності на 7/15 часток домоволодіння АДРЕСА_1 . Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого КП ВООБТІ від 23 червня 2006 року 7/15 часток житлового будинку з господарськими будівлями зареєстровано за ОСОБА_1 і записано у реєстрову книгу за реєстровим № 920, книга 128.

Іншими співвласниками будинковолодіння, розташованого у

АДРЕСА_1 , є: ОСОБА_2 - 2/10 часток будинковолодіння (рішення від 08 грудня 1988 року Староміського районного суду м. Вінниці по справі

№ 2-668/88, яким визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/10 будинку по АДРЕСА_2 . 2/10 частики зареєстровано КП «ВООБТІ» за ОСОБА_2 29 березня 2004 року за № 920) (інв. справа №2889 арк. 108); ОСОБА_3 - 7/30 часток будинковолодіння (свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 вересня 1990 року) (інв. справа №2889, арк. 96); ОСОБА_4 - 1/10 часток будинковолодіння (договір купівлі-продажу від 11 квітня 1939 року, який посвідчений 07 травня 1939 року Вінницькою обласною державною нотаріальною конторою за реєстр. № 10182, яким ОСОБА_7 придбав 29,9 % права забудови. Також п. 3 даного договору встановлено порядок користування окремими частинами спільного домоволодіння (інв. справа № 2889, арк. 24).

Згідно з висновком експерта № 394 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 21 лютого 2018 року, складеного судовим експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз», на розгляд суду запропоновано варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 915,00 кв.м. (постійне користування) домоволодіння АДРЕСА_1 між співвласниками згідно таблиці № 1, 2 дослідницької частини та графічного зображені на схемах в додатку 2, 3 до висновку.

Відповідно до варіанту 1 експертом запропоновано встановити порядок користування земельною ділянкою розташованою у

АДРЕСА_1 площею 915 кв.м. між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно з яким : ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 користуються земельною ділянкою площею 588 кв.м. пропорційно до розміру часток у спільній частковій власності. ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_4 , користується земельною ділянкою площею 327 кв. м пропорційно до розміру часток у спільній частковій власності.

Відповідно до варіанту 2 експертом запропоновано встановити порядок користування земельною ділянкою розташованою у

АДРЕСА_1 площею 915 кв.м. між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно з яким: ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 користуються земельною ділянкою площею 640 кв.м. пропорційно до розміру часток у спільній частковій власності. ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_4 користується земельною ділянкою площею 275 кв. м пропорційно до розміру часток у спільній частковій власності (а. с. 121-145).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення суду апеляційної інстанції відповідають.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження

У касаційній сказі заявник вказує на безпідставне поновлення апеляційним судом строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду вінницької області від 04 червня 2018 року.

Відповідно до частини першої статі 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Установлено, що рішення суду першої інстанції ухвалено 04 червня 2018 року без участі ОСОБА_2 , яка не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Копію рішення суду першої інстанції отримано представником ОСОБА_5 02 серпня 2021 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_2 26 серпня 2021 року.

За правилами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Установивши, що ОСОБА_2 не була повідомлена належним чином про місце, час та дату судового засідання, апеляційний суд зробив правильний висновок про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Щодо суті заявлених вимог

Відповідно до частини четвертої статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на час отримання позивачем у власність 7/15 частко домоволодіння) при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (стаття 88 ЗК України).

Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду.

При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно.

Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом України у постановах

від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16, від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16 та у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 686/6888/15-ц (провадження № 61-3419св19).

Встановивши, що встановлення порядку користування земельною ділянкою технічно можливий, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

При цьому порядок користування земельною ділянкою апеляційним судом обґрунтовано визначено з огляду на варіант 1 висновку судової земельно-технічної експертизи від 21 лютого 2018 року, відповідно до часток співвласників нерухомого майна, з урахуванням забезпечення вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном, з дотриманням прав та інтересів кожного із співвласників та фактичним порядком користування земельною ділянкою.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 травня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 07 липня 2022 року - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 травня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 07 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов