Справа № 626/1605/22
Провадження № 2/626/468/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

30.09.2022 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Дудченко В.О.,

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивача ОСОБА_1 зазначила, що вона звернулася до Державного реєстратора про реєстрацію прав на нерухоме майно ОСОБА_2 для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень 21.02.2022 року на земельну ділянку кадастровий номер :14:000:0196 площею 3,7123 га, але отримала рішення про відмову у проведенні державної реєстрації прав на нерухоме майно, оскільки подані документи не дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Зокрема дана відмова вмотивована тим, що відсутня заява про реєстрацію права власності співвласника новоствореної земельної ділянки, яка утворилася в результаті розподілу земельної ділянки кадастровий номер 63233500:14:000:0060 площею 4.9497 га. Їй належить на праві власності ј часток у праві власності на земельну ділянку розташовану на території Мартенівської сільської ради Красноградського району площею 4,9497 га кадастровий номер 63233500:14:000:0060 після смерті ОСОБА_3 , 1928 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підстав свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.07.2021 року зареєстрованого в реєстрі за №1048. Свідоцтво про право на обов`язкову частку у спадщині на 1/4 частку землі не видавалося. Згідно інформації наданої нотаріусом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заведено спадкову справу спадкоємцями якої за заповітом є вона та має право на обов`язкову частку у спадщині за ст.1241 ЦК України зокрема 1/4 частку чоловік померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований на момент смерті із спадкодавцем, та спадщину прийняв але не оформив. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином на сьогоднішній день нею було виготовлено технічну документацію про поділ земельної ділянки в натурі у відповідності до часток у спадковому майні в результаті чого було сформовано дві земельні ділянки з кадастровими номерами :14:000:0196 площею 3,7123 га та :14:000:0195 площею 1.2374 га. Але вона не може зареєструвати своє право власності на нерухоме майно на новостворену земельну ділянку без заяви про реєстрацію співвласника земельної ділянки, кадастровий номер :14:000:0195 площею 1.2374 га. На сьогоднішній день спадщину після смерті ОСОБА_4 ніхто не прийняв у зв`язку із чим вона звернулась до суду з даним позовом. Вказує на те, що позивачем позову про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних правовідносин (фізична, юридична особи, держава, територіальна громада), який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Відповідачем даного позову може бути особа, яка має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Оскільки дана земельна ділянка знаходиться на території Наталинської сільської ради Красноградського району і за відсутності інших спадкоємців то відповідачем по даній справі являється орган місцевого самоврядування, якими являється Наталинська сільська рада.

В судове засідання учасники судового процесу не з`явились.

Від позивача ОСОБА_1 27.09.2022 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області 21.09.2022 року до суду надійшла письмова заява в якій просять розглянути справу за відсутності їх представника та прийняти рішення на розсуд суду.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , звернулася до Державного реєстратора про реєстрацію прав на нерухоме майно ОСОБА_2 для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень 21.02.2022 на земельну ділянку кадастровий номер :14:000:0196 площею 3,7123 га, але отримала рішення про відмову у проведенні державної реєстрації прав на нерухоме майно, оскільки подані документи не дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Зокрема дана відмова вмотивована тим, що відсутня заява про реєстрацію права власності співвласника новоствореної земельної ділянки, яка утворилася в результаті розподілу земельної ділянки кадастровий номер 63233500:14:000:0060 площею 4.9497 га.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві власності 1/4 часток у праві власності на земельну ділянку розташовану на території Мартенівської сільської ради Красноградського району площею 4,9497 га кадастровий номер 63233500:14:000:0060 після смерті ОСОБА_3 , 1928 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підстав свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.07.2021 року зареєстрованого в реєстрі за №1048. Свідоцтво про право на обов`язкову частку у спадщині на 1/4 частку землі не видавалося.

Так, згідно інформації наданої нотаріусом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заведено спадкову справу спадкоємцями якої за заповітом є ОСОБА_1 та має право на обов`язкову частку у спадщині за ст.1241 ЦК України зокрема 1/4 частку чоловік померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований на момент смерті із спадкодавцем, та спадщину прийняв але не оформив.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачем по справі було виготовлено технічну документацію про поділ земельної ділянки в натурі у відповідності до часток у спадковому майні в результаті чого було сформовано дві земельні ділянки з кадастровими номерами :14:000:0196 площею 3,7123 га та :14:000:0195 площею 1.2374 га.

На даний час позивач не може зареєструвати своє право власності на нерухоме майно на новостворену земельну ділянку без заяви про реєстрацію співвласника земельної ділянки, кадастровий номер :14:000:0195 площею 1.2374 га.

На сьогоднішній день спадщину після смерті ОСОБА_4 ніхто не прийняв.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Фактично це означає, що власник нерухомого майна може розпоряджатися своїм майном керуючись власними переконаннями і власною волею не порушуючи при цьому інтереси інших осіб. Власник майна або уповноважена ним особа можуть поділити нерухоме майно або виділити з нього певну частину. Так само власник або співвласники декількох об`єктів нерухомого майна можуть об`єднати ці об`єкти нерухомого майна.

Право власності та інші речові права на нерухоме майно, яке утворилося внаслідок поділу або виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 Кодексу).

При цьому, відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Зазвичай поділ або виділ частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна мають місце при існуванні спільної власності на таке майно.

Кодекс розрізняє два види спільної власності, а саме спільна часткова та спільна сумісна власність.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 Кодексу).

Відповідно до ч. 1 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Державна реєстрація новостворених, у результаті поділу, земельних ділянок регулюється ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та Порядком реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у спільній частковій або спільній сумісній власності також визначає спеціальний нормативно- правовий акт - Земельний кодекс України.

Відповідно до статті 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Відповідно до статті 89 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Тобто, у будь-якому випадку співвласники мають право розділити земельну ділянку в натурі у відповідності до належним їм часткам (спільна часткова власність).

Відповідно до ч.9 статті 79-1 ЗК України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

У відповідності до ч. 1 статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 10 статті 79-1 ЗК України, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (далі ДЗК).

Згідно ч. 10 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр» -державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державний земельний кадастр» у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частина 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов в повному обсязі та визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на земельну ділянку: кадастровий номер :14:000:0196, площею 3,7123 га, яка знаходиться на території Мартинівської сільської ради, Красноградського району, Харківської області (після реформування органів місцевого самоврядування - на території Наталинської сільської ради, Красноградського району, Харківської області).

В позовній заяві позивач, у разі задоволення його позовних вимог, не наполягав на стягненні з відповідача на користь позивача понесених судових витрат по справі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат.

Відповідно до ст.ст. 317, 358, 367 ЦК України, ст.ст. 79-1, 88, 89 ЗК України, керуючись ст.ст. 2, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на земельну ділянку: кадастровий номер :14:000:0196, площею 3,7123 га, яка знаходиться на території Мартинівської сільської ради, Красноградського району, Харківської області (після реформування органів місцевого самоврядування - на території Наталинської сільської ради, Красноградського району, Харківської області).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.10.2022 року.

Суддя