Справа 688/1569/22
№ 2/688/475/22
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

01 серпня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

при секретарі судового засідання Кулеші Л.М.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна,

встановив:

27 червня 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визнати незавершений будівництвом садовий будинок в садівничому товаристві «Вчитель», загальною площею 62,4 кв.м., вартістю 121 280 грн. та земельну ділянку з кадастровим номером :01:021:0113, площею 0,0641 га, призначену для колективного садівництва, вартістю 28 647 грн., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також автомобіль Chevrolet Epica, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 181 230 грн., спільною сумісною власністю подружжя, здійснити поділ незавершеного будівництвом садового будинку та земельної ділянки, стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошову компенсацію Ѕ вартості автомобіля в сумі 90615 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вказане майно придбане за час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 , який розірвали 16 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 27 червня 2022 року справу призначено за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 25 липня 2022 року, яке відкладено на 28 липня 2022 року за клопотаннями представника позивача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_3

28 липня 2022 року в підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Руденко О.В. подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить в позові ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісно власністю та поділ майна відмовити, визнати земельну ділянку загальною площею 0,0641 га з кадастровим номером :01:021:0113 із розташованим на ній незавершеним будівництвом садовим будинком, готовність якого становить 54 %, по АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_3 .

Крім того, до зустрічної позовної заяви додав клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому просить відстрочити сплату судового збору за подання зустрічної позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі, оскільки ОСОБА_3 є матір`ю, яка має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є членом малозабезпеченої сім`ї, діє в тому числі в інтересах дітей, бо предметом позову є захист і їх сімейних та житлових прав, а також просить врахувати введений в Україні правовий режим воєнного стану та пов`язану з цим об`єктивну неможливість її працевлаштування та залишення дітей без догляду, оскільки є розлученою.

У підготовчому засіданні оголошувалась перерва. 01 серпня 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 просив долучити до клопотання відомості про застраховану особу ОСОБА_3 .

Дослідивши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Разом із цим, відстрочення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Дане положення Закону узгоджується з положеннями ч.1 ст.136 ЦПК України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Крім того, відповідно п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Основна умова, за якою може мати місце відстрочка чи розстрочка, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений суду достовірними доказами.

Отже, відстрочити, розстрочити чи звільнити від сплати судового збору, суд може за наявності даних про такий майновий стан заявника, який би унеможливлював сплату ним судового збору, що узгоджується із позицією Верховного Суду від 02.08.2019 у справі №761/12145/17.

Однак, об`єктивних підстав для відстрочення сплати судового збору із матеріалів справи не слідує. Натомість, згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу за Договором про надання правової допомоги №27/07-22 від 27 липня 2022 року, які ОСОБА_3 очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції складає 80 000 грн. При цьому, відповідно до підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви про визнання права власності на майно, яка є майнового характеру, розмір ставки судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_3 має можливість сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Дослідивши зустрічну позовну заяву, суд прийшов до висновку, що зустрічна позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 і 2 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.3,5 ч.3, ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна; що передбачено п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України.

Відповідно до п. «а» п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, ОСОБА_3 в порушення вищевказаних вимог, не вірно визначила в позовній заяві ціну позову, не зазначила доказів, підтверджуючих дійсну (ринкову) вартість спірної земельної ділянки та садового будинку на час звернення до суду з позовом, не сплатила виходячи з такої вартості судового збору за вимогу майнового характеру.

Крім того, не зазначила та не додала до матеріалів зустрічного позову доказів, що підтверджують обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги.

Отже, позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3 слід послатися на докази, підтверджуючі вартість спірного майна на час звернення до суду з позовом, визначити відповідно ціну позову та надати суду квитанцію про сплату судового збору за позовну вимогу майнового характеру у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» з розрахунку 1% від вартості земельної ділянки та садового будинку, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осібта не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який необхідно перерахувати за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у Хмел. обл./Шепетів. мтг/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача - казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0022777, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу 101; судовий збір за позовом, Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Керуючись ст. ст. 185, 258 - 261, 284, 285 ЦПК України, суддя -

постановив:

В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю залишити без руху та надати строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3 , що у разі не усунення вказаних недоліків у визначений строк зустрічна позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК