Справа № 344/6384/22
Провадження № 22-ц/4808/1015/22
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л.Р.
Суддя-доповідач Максюта
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Шандалович В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Кіндратишин Л.Р. 30 червня 2022 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 10 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зареєстровано шлюб між сторонами. В шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом останнього року сімейне життя поступово погіршувалося, основна причина розпаду сім`ї - різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подружні відносини припинені, спільне господарство не ведуть з середини 2021 року. Майнових спорів немає. Через різне місце проживання сторін виникали суперечки щодо визначення місця проживання дітей. При визначенні місця їх проживання просить врахувати, що має постійне місце роботи приватним підприємцем, у нього нормований робочий день, отримує достатню та своєчасну виплату заробітної плати, таким чином має змогу забезпечити достатній рівень життя та розвитку дітям. Просив розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з батьком ОСОБА_1 (а.с.1-4).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 червня 2022 року позов задоволено частково. Шлюб між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 10.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №1002, - розірвано. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 496,20 грн судового збору (а.с.28-29).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на ухвалення рішення з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що через різне місце проживання у них з відповідачкою виникали суперечки з приводу проживання та виховання неповнолітніх дітей. Однак, наразі ними досягнуто згоди з цього питання таким чином, що діти залишаються проживати з ним. Незважаючи на таку усну домовленість, вважали за доцільне, щоб даний факт був врегульований в судовому порядку. Він, як батько, усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, готовий взяти на себе обов`язок і відповідальність самостійного утримання і виховання дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, духовного та розумового розвитку. При розгляді даного питання просить суд врахувати те, що відповідачка повністю підтримує таке рішення, у неї немає постійної роботи та заробітку, немає достатнього доходу, оскільки перебуває у декретній відпустці.

Просив скасувати рішення суду та ухвалити нове в частині відмови в задоволенні вимог щодо визначення місця проживання дітей та задовольнити в цій частині вимоги позовної заяви (а.с.32-34).

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалася, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В силу ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

В судове засідання не з`явилися сторони, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення кореспонденції електронною поштою.

Суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про день, місце та час розгляду справи.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

Апеляційному суду 28 вересня 2022 року від апелянта ОСОБА_1 надійшла письмова заява, із змісту якої встановлено, що у зв`язку із примиренням сторін відмовляється від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Зазначив, що на сьогоднішній день діти перебувають за кордоном з дружиною. Просить визнати нечинним рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 червня 2022 року та закрити провадження в даній справі. Наслідки закриття провадження йому відомі.

Дослідивши матеріали справи та заяву про відмову від позову, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно вимог ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

З наведеного слідує, що позивач ОСОБА_1 має законну можливість реалізувати своє диспозитивне право щодо розпорядження своїм процесуальним правом відмови від позову у апеляційному суді.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відмова від позову не суперечить інтересам сторін, наслідки такої процесуальної дії позивачу зрозумілі, тому відмову позивача від позову слід прийняти, а провадження у справі - закрити.

Враховуючи заяву учасника справи, колегія суддів вважає можливим прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, як таку, що не суперечить закону і не порушує прав, обставин, передбачених ч. 6 ст. 49, ч. 5 ст. 206 ЦПК України, які б перешкоджали приймати відмову від позову, судом апеляційної інстанції не встановлено, тому ухвалене у справі судове рішення на підставі ст. 373 ЦПК України підлягає визнанню нечинним із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, 255, 373, 374 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Визнати нечинним рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 червня 2022 року та закрити провадження у цивільній справі № 344/6384/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В.Василишин

В.Д. Фединяк

Повний текст ухвали складено 28 вересня 2022 року.