Єдиний унікальний номер 725/4765/22
Номер провадження 2/725/665/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2022

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: - Галичанського О.І.,

при секретарі: - Симик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою; АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 23.08.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб.

Від данного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_3 .

Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок різних поглядів на сімейне життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Стосунки між нею та відповідачем припинились, подальше збереження шлюбу неможливе.

Посилаючись на норми матеріального права, просить суд, шлюб між нею та відповідачем розірвати та після розрівання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

У судове засідання позивачка не з`явилася . Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Вказує, що позовні вимоги підтримує та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати.

Від відповідача до суду також надійшла заява про розгляду справи без його участі. У даній заяві стверджує, що не заперечує проти розірвання шлюбу.

Згідно вимог ч.ч.1,4 ст. 206 цього ж Кодексу - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 23.08.2007 року між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб ( а.с. 3).

Сторони по справі являються батьками ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Матеріали справи не містять відомостей про те, що сторони підтримують між собою подружні стосунки та ведуть спільне господарство.

Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

При таких обставинах, суд вважає, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її не можливо, а тому шлюб підлягає розірванню.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Крім того, згідно із положеннями ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Крім того , з поданої позивачкою позовної заяви вбачається, що остання бажає після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.1 ст.28 Цивільного кодексу України, фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до чинного законодавства особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє попереднє дошлюбне прізвище.

Оскільки вибір прізвища при розірванні шлюбу є виключним правом позивачки , суд не вбачає підстав для окремого вирішення цього питання у рішенні суду.

На підставі наведеного вище, враховуючи положення ст. 264 ЦПК України, відповідно до якої під час ухвалення рішення суд , окрім іншого вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити , суд вважає за можливе прийняти рішення про задоволення часткове позовних вимог.

Керуючись ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112,113, 114 п.2 СК України, ст.ст., 81,89, 206,263-265,273 ,280-283,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 23 серпня 2007 року Виконавчим комітетом Студінської сільської ради Калуського району Івано- Франківської області ,актовий запис №9, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

В задоволенні решти позовних вимог- відмовити.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський