Справа № 386/623/22
Провадження № 2/386/149/22
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2022 року

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Червоненка Д.В.,

з участю: секретаря судового засідання - Фенюшиної Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою першого заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Моспана Олександра Олександровича, який діє в інтересах держави в особі Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Голованівський ліцей ім.Т.Г.Шевченка Голованівської селищної ради, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди у регресному порядку,

встановив:

Прокурор в інтересах держави в особі Голованівської селищної ради звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на користь Голованівського ліцею ім.Т.Г.Шевченка Голованівської селищної ради шкоди у регресному порядку, заподіяної незаконним звільненням ОСОБА_2 у розмірі 58051,08 грн., посилаючись на те, що 01.09.2016 року ОСОБА_3 наказом відділу освіти, молоді і спорту Голованівської районної державної адміністрації №115-к від 01.09.2016 було прийнято на посаду вчителя з основ здоров`я філії навчально-виховного комплексу « Голованівська загальноосвітня школа І-Ш ступенів ім. Т.Г. Шевченка - гімназія «Межирічківська загальноосвітня школа». 31.08.2018 року ОСОБА_3 було призначено на посаду заступника завідувача з навчально-виховної роботи філії навчально-виховного комплексу «Голованівська загальноосвітня школа І-Ш ступенів ім. Т.Г. Шевченка - гімназія «Межирічківська загальноосвітня школа». 04.01.2019 року наказом №1-г вищевказана філія була перейменована на Межирічківської філії Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка. Відповідно пункту 1 Розділу 1 до положення про Межирічківську філію Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка остання є територіально відокремленим структурним підрозділом Голованівського ліцею, що не має статусу юридичної особи. Пунктом 2 Розділу 4 зазначено, що фінансування філії здійснюється відповідно до єдиного кошторису опорного закладу освіти його засновником або уповноваженим ним органом.

Наказом №1 10-к від 28.07.2020 року ОСОБА_3 було звільнено з посади. Даний наказ було підписано виконувачем обов`язків директора ліцею ОСОБА_1 .

Рішенням Голованівського районного суду від 30.12.2020 у справі №386/721/20 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка Голованівської районної ради (далі - Голованівський ліцей) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу: визнано незаконним та скасовано наказ Голованівського ліцею №1 10-к від 28.07.2020 «Про звільнення ОСОБА_3 »; поновлено ОСОБА_3 на роботу на посаді заступника завідувача з навчально-виховної роботи Межирічківської філії Голованівського ліцею з 28.07.2020; стягнено з Голованівського ліцею на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу, обрахованого без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів, з 29.07.2020 по день ухвалення рішення суду в сумі 58051,08 гривня (п`ятдесят вісім тисяч п`ятдесят одна гривня вісім копійок).

На виконання рішення Голованівського районного суду від 30.12.2020 у справі №386/721/20, наказом №296-к від 31.12.2020 ОСОБА_3 поновлено на роботі на посаду заступника завідувача з навчально - виховної роботи Межирічківської філії Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка.

Крім того, відповідно до інформації Голованівської селищної ради на виконання рішення суду у справі №386/721/20 ОСОБА_3 здійснено виплату коштів за період з 29.07.2020 по 30.12.2020 року в сумі 58051,08 грн. Виплата коштів здійснювалася 29.01.2021 року за рахунок місцевого бюджету з рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2 .

Оскільки наказ №110-к від 28.07.2020 року про звільнення ОСОБА_3 був підписаний виконувачем обов`язків директора ліцею ОСОБА_1 , тобто відповідачем, відповідно до чинного законодавства обов`язок щодо відшкодування шкоди покладається на нього.

Щодо звернення в інтересах органу місцевого самоврядування прокурор зазначає, що Голованівська селищна рада є засновником і фінансує Голованівський ліцей, а тому може самостійно звернутися до суду про стягнення коштів, які було виплачено особі за час вимушеного прогулу, у зв`язку із незаконним звільненням. Однак, Голованівська селищна рада жодних заходів не вживала. Відповідні заходи і не вживалися самим Голованівським ліцеєм, ураховуючи, що кошти було перераховано з рахунку самого ж ліцею. Наведене свідчить про бездіяльність Голованівської селищної ради, як засновника Голованівського ліцею, щодо не вжиття відповідних заходів з метою повернення до місцевого бюджету грошових коштів в сумі 58051, 08 гривень. А тому прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі Голованівської селищної ради адже використання коштів на відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу незаконно звільненому працівнику за рахунок коштів бюджету є порушенням економічних інтересів держави, оскільки бюджет Голованівського ліцею внаслідок незаконного наказу про звільнення ОСОБА_3 з роботи безпідставно втратив 58051,08 грн.

Щодо визначеного ч. 3 ст. 233 КЗпП України річного строку для звернення до суду зазначає, що даний позов пред`явлений після фактичного виконання судового рішення і главою XIX прикінцевих положень КЗпП передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, а відтак строк звернення до суду не був пропущений. Додатково також вказує на поважні причини пропуску процесуальних строків до яких відноситься запровадження воєнного стану.

21.09.2022 року представник відповідача ОСОБА_4 подав заяву про застосування строку позовної давності, мотивовану тим, що право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. З матеріалів позовної заяви вбачається, що рішення Голованівського районного суду від 30.12.2020 року у справі 386/721/20 про виплату ОСОБА_3 58051,08 грн. було виконано 29.01.2021 року і з цього часу обчислюється встановлений ст.233 КЗпП України річний строк на пред`явлення регресного позову. Враховуючи, що позов прокуратурою заявлено після спливу позовної давності передбаченої ст.233 КЗпП України, а саме 08.06.2022 року, просив відмовити у позові.

Від прокурора Голованівської окружної прокуратури Марії Пацалюк надійшла заява про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Від представника відповідача - адвоката Макаринського В.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони відповідача. У задоволенні позову просить відмовити з підстав пропуску строку позовної давності, про застосування якої раніше подано заяву. Відзив на позов не подано.

06.10.2022 року від першого заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Моспана О.О. надійшли заперечення щодо застосування строків позовної давності, які є аналогічними відповідній частині позовної заяви.

Представник Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області Сергій Цобенко в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує.

Представник третьої особи Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка Голованівської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Пояснень щодо позову не надавав.

Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини і дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що наказом №35-к Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка Голованівської селищної ради від 01.07.2020 року на відповідача ОСОБА_1 були покладені обов`язки заступника директора з господарської роботи Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка, за його згодою, виконання обов`язків тимчасово відсутнього директора ліцею ОСОБА_5 , без увільнення від основної роботи, без права підпису фінансових документів, з правом підпису наказів з кадрових питань та основної діяльності з 01.07.2020 року по 26.08.2020 року.

Наказом в.о Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка Голованівської селищної ради Кройтора А.В. за №110-к від 28.07.2020 року ОСОБА_3 звільнено з посади заступника завідувача з навчально виховної роботи Межирічківської філії Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка (поза) штатом, за прогули без поважних причин.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30.12.2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка Голованівської районної ради про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Визнано незаконним та скасовано наказ Голованівського ліцею №110-к від 28.07.2020 «Про звільнення ОСОБА_3 ». Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді заступника завідувача з навчально виховної роботи Межирічківської філії Голованівського ліцею з 28.07.2020 року. Стягнуто з Голованівського ліцею на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу, обрахованого без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів, з 29.07.2020 року по день ухвалення рішення суду в сумі 58051, 08 грн.

Наказом Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка Голованівської районної ради О. Томашевської за №296-к від 31.12.2020 року, на виконання рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30.12.2020 року по справі №386/721/20 (провадження №2/386/295/20) скасовано наказ від 28.07.2020 року №110-к «Про звільнення ОСОБА_3 ». Поновлено ОСОБА_3 на посаді заступника завідувача з навчально виховної роботи Межирічківської філії Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка з 28.07.2020 року.

Відповідно до інформації Голованівської селищної ради ОСОБА_3 здійснено виплату коштів за період з 29.07.2020 року по 30.12.2020 року в сумі 58051,08 грн., виплата коштів здійснювалась 29.01.2021 року за рахунок місцевого бюджету з рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2 .

Відповідно до положень ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Згідно ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Положеннями п.8 ст.134 КЗпП України передбачено повну матеріальну відповідальність службової особи, винної в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Згідно ст. 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо роботодавець затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Згідно з п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 №14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п.8 ст.134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

Відповідно до положень пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію пункту 8 статті 134 та нової редакції статті 237 КЗпП (з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше.

Враховуючи, що ОСОБА_3 було звільнено із порушенням закону за наказом в.о Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка Голованівської селищної ради Кройтора А.В. за №110-к від 28.07.2020 року, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, відповідач як службова особа, яка видала розпорядження про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну установі у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Прокуром надано обґрунтовані та правові докази того, що незаконним наказом в.о Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка Голованівської селищної ради Кройтора А.В. за №110-к від 28.07.2020 року, заподіяно державі в особі Голованівської селищної ради шкоду на загальну суму 58051,08 гривень.

Поряд з цим, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_4 21.09.2022 року подано заяву про застосування строків позовної давності.

Згідно зі статтею 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).»

У пункті 137 рішення у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine) від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11, Європейським судом з прав людини було зазначено наступне: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), пункт 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень».

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті15,16,20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Тлумачення статті 261ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов.

Частиною 3 статті 233 КЗУпП визначено, що для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 №14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову.

Однак, відповідно до п1 Глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України (норма введена Законом № 540-ІХ від 30.03.2020), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12.03.2020 до 22.03.2020 на всій території України карантин, який продовжувався Постановами за №№ 211, 392 та 641 до 19.12.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями), строк дії карантину продовжено з 19.12.2020 до 31.08.2022, таким чином строк дії карантину не закінчився.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що прокурором, який діє в інтересах держави в особі Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, не пропущено строк звернення до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 в порядку регресу матеріальної шкоди.

Згідно вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави.

Відповідно до платіжного доручення №719 від 26 травня 2022 року, сума сплаченого судового збору за звернення до суду складає 2481 грн., у зв`язку з чим вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь Голованівської окружної прокуратури.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка Голованівської селищної ради Кіровоградської області, 26500, ідентифікаційний код юридичної особи -23232546, шкоду, заподіяну незаконним звільненням ОСОБА_6 у розмірі 58051, 08 грн., на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , понесені прокуратурою витрати на сплату судового збору у розмірі 2481 грн. на р/р UA0004600 в банку Державна Казначейська служба України, м. Київ МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, отримувач Кіровоградська обласна прокуратура, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. В. Червоненко