Провадження № 2-о/523/34/22

УХВАЛА

"07" вересня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 24 в м. Одесі в порядку окремого провадження цивільну справу № 523/13997/21 (2-о/523/34/22) за заявою адвоката Шевчука Кирила Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту постійного проживання на території України у неповнолітньому віці за станом 1991 рік та про встановлення особи, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шевчук К.М. в інтересах ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України у неповнолітньому віці за станом 1991 рік та про встановлення особи.

Представник заявника ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд провести судове засідання за відсутності представника заявника.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Адвокат Шевчук К.М. в інтересах ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України у неповнолітньому віці за станом 1991 рік та про встановлення особи, яку не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

У поданій заяві представник заявника ОСОБА_2 просить суд ухвалити рішення, яким встановити особу заявника, а саме, що заявник ОСОБА_1 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Суд констатує, що по своїй юридичній природі заявлена вимога про встановлення особи заявника, а саме, що заявник ОСОБА_1 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є вимогою про встановлення факту, що заявник ОСОБА_1 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт встановлення особи потрібен заявнику для отримання паспорта гр. України.

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 вбачається, що Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області вчинено актовий запис № 1 від 17.01.2019 року про факт народження ОСОБА_1 .

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист, як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення ч. 1 ст. 293 ЦПК свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

У постанові ВП ВС від 10.04.2019 в справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Статтею 315 ЦПК визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судами не встановлюється тотожність особи.

Таким чином, в даному випадку, судом не може бути розглянута по суті вимога заявника в частині про встановлення факту, що заявник ОСОБА_1 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки судами не встановлюється тотожність особи, у зв`язку з чим заявником обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

Суд вказує, що ефективним засобом порушеного права заявника в даному випадку, є оскарження в порядку адміністративного судочинства відмови відповідного компетентного державного органу у оформленні паспорта громадянина України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також, ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За вказаних обставин, доходить висновку, що провадження у справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення слід закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, 260, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за заявою адвоката Шевчука Кирила Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в частині вимоги про встановлення особи, яку не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи закрити.

В решті заявлених вимог продовжити розгляд справи.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер