Справа № 509/4156/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Жижка О.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Друганової Валентини Афанасіївни, про забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2022 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину видане 09.09.2009 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., зареєстроване в реєстрі за №3-1140, відповідно до якого спадкоємцем 1/3 частки спадкового майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його сестра ОСОБА_3 , яка набула після смерті ОСОБА_4 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 . Зобов`язати державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса видати нові свідоцтва про право на спадщину за законом на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо спадкового майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 жовтня 2022 року заявник звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною заявою, в якій просить суд накласти арешт на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право на спадщину, яке видане 09.09.2009 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., зареєстроване в реєстрі за №3-1140, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16481362, номер запису про об`єкт нерухомого майна: 1041 в книзі:6.

Розгляд заяви проводився у порядку ч.1 ст. 153 ЦПК України без виклику сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на наведене, заявником не надано суду жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_3 , має намір відчужити вищезазначену частку квартири на користь третіх осіб, нею здійснено будь-які дії для її реалізації, а отже не доведено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у зв`язку з чим суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Крім того, заявником у заяві не внесено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, відповідно до вимог статті 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-154, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Друганової Валентини Афанасіївни, про забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 11.10.2022 року.

Суддя О.В. Жижка