КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №2-710/2011 Головуючий у І інстанції - Гребенюк В.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/7546/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року

у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , -

встановив:

У серпні 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до Подільського районного суду м. Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М., заінтересована особа: ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги зазначило, що 02 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. у виконавчому провадженні №61110130 з виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 серпня 2013 року по цивільній справі №2-710/11, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно з якою заборгованість за виконавчим документом стягнуто повністю.

Зазначив, що в рішенні суду №2-710/11 вказано стягнути з боржників заборгованість в доларах США, в той же час, у виконавчому провадженні було стягнуто заборгованість в гривні за курсом НБУ на момент винесення рішення суду.

Таким чином, враховуючи курсову різницю, у виконавчому провадженні стягнута неповна сума заборгованості.

Скаржник вважає, що дії приватного виконавця щодо винесення постанови від 02 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження №61110130 є неправомірними, такими, що суперечать чинному законодавству та грубо порушують його права.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року, скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ПАТ АБ «Укргазбанк»подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та без урахування всіх обставин справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовувало тим, що Подільським районним судом м. Києва 07 лютого 2014 року був виданий виконавчий лист №2-710/11 про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», 159647,13 доларів США, що за курсом НБУ становить 1276059 грн. 51 коп., строкову заборгованість за кредитом в розмірі 193350 доларів США, що за курсом НБУ становить 1545446 грн. 55 коп., заборгованість по процентам в сумі 231951,76 доларів США, що за курсом НБУ становить 1853990 грн. 42 коп., прострочену заборгованість по процентам в сумі 2390,04 доларів США, що за курсом НБУ становить 19103 грн. 59 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 863563 грн. 32 коп., пеню за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 1308434 грн. 92 коп.

02 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Телявським А.М. було винесено постанову у ВП №61110130 про закінчення виконавчого провадження винесену на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» з мотивувальною частиною згідно якою заборгованість за виконавчим документом стягнуто повністю.

Однак, всупереч виконавчому документу Подільського районного суду м. Києва №2-710/11 на рахунок ПАТ АБ «Укргазбанк» від приватного виконавця 01 липня 2020 року надійшло 5350396,67 грн., що не являється повного сумою погашення згідно валюти за виконавчим документом.

АБ «Укргазбанк» вважає, що дії приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Телявського А.М. щодо винесення постанови від 02 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження №61110130 є неправомірними, такими, що суперечать чинному законодавству та грубо порушують права АБ «Укргазбанк», виходячи з того, що ухвалюючи рішення у справі, Апеляційний суд м. Києва визначив суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення.

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України.

Приватний виконавець всупереч положень чинного законодавства України та виконавчого документа №2-710/11 не вжив заходів спрямованих на повне виконання виконавчого листа №2-710/11, адже у разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачу має бути перерахована вказана в резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Перерахування стягувачу суми в національній валюті України чи в іншій валюті, аніж валюта, зазначена в резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Просило скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити вимоги скарги ПАТ АБ «Укргазбанк».

На апеляційну скаргу, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. подав відзив, обґрунтовуючи його тим, що виконавчим листом, що перебував на виконанні у приватного виконавця Телявського А.М. встановлено стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 159647,13 доларів США, що за курсом НБУ становить 1276059,51 грн., строкову заборгованість в розмірі 193350 доларів США, що за курсом НБУ становить 1545446,55 грн., заборгованість по процентам в розмірі 231951,76 доларів США, що за курсом НБУ становить 1853990,42 грн., прострочену заборгованість по процентам в розмірі 2390,04 доларів США, що за курсом НБУ становить 19103,59 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 863563,32 грн, пеню за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 1308434,92 грн.

01 липня 2020 року до приватного виконавця надійшло повідомлення з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві про те, що в ході примусового виконання виконавчого листа №2-710/11 виданого 03 вересня 2014 року Подільським районним судом м. Києва щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 159647,13 доларів США, що за курсом НБУ становить 1276059,51 грн., строкову заборгованість в розмірі 193350 доларів США, що за курсом НБУ становить 1545446,55 грн., заборгованість по процентам в розмірі 231951,76 доларів США, що за курсом НБУ становить 1853990,42 грн, прострочену заборгованість по процентам в розмірі 2390,04 доларів США, що за курсом НБУ становить 19103,59 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 863563,32 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 1308434,92 грн, державним виконавцем стягнуто та перераховано: 1516201,64 грн на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», 151620,16 грн. на користь держави як виконавчий збір, 378,20 грн - як погашення витрат виконавчого провадження.

Таким чином, виконавче провадження №53947440 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві відкрито в національній валюті гривні, а саме на суму заборгованості 6866598,31 грн., а тому, враховуючи стягнуту суму боргу, залишок заборгованості на момент закінчення виконавчого провадження складав 5350396,67 грн.

Оскільки на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №61110130 з примусового виконання виконавчого листа №2-710/11 виданого 03 вересня 2014 року Подільським районним судом м. Києва - сума заборгованості підлягала зменшенню до 5350396,67 грн. з урахуванням суми, що була стягнена державним виконавцем.

В ході вчинення приватним виконавцем Телявським А.М. виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-710/11 виданого 03 вересня 2014 року Подільським районним судом м. Києва, останнім було проведено списання з рахунків боржника наступних сум грошових коштів:

- 26 червня 2020 року кошти у розмірі 800000 грн;

- 26 червня 2020 року кошти у розмірі 2345000 грн;

- 30 червня 2020 року кошти у розмірі 535039,66 грн;

- 30 червня 2020 року кошти у розмірі 2205396,67 грн;

- 30 червня 2020 року кошти у розмірі 9069 грн.

Всього в межах виконавчого провадження №61110130 приватним виконавцем Телявським А.М. було стягнено з боржника кошти на загальну суму 5894505,33 грн.

Дані грошові кошти були розподілені приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження №61110130 наступним чином:

- 535039,66 грн. - основна винагорода приватного виконавця була перерахована приватному виконавцю Телявському А.М.;

- 5350396,67 грн. - сума боргу за виконавчим документом була перерахована на рахунок стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк»;

- 9069 грн. - витрати виконавчого провадження були перераховані приватному виконавцю Телявському А.М.

Зазначає, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня, а тому з боку приватного виконавці не вбачається порушень норм чинного законодавства щодо перерахування на рахунок стягувача суми погашення боргу у національній валюті України - гривні.

Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» про скасування ухвали Подільського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 лютого 2014 року Подільським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по цивільній справі №2-710/11, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитом в розмірі 159647,13 доларів США, що за курсом НБУ становить 1276059,51 грн., строкову заборгованість в розмірі 193350 доларів США, що за курсом НБУ становить 1545446,55 грн., заборгованість по процентам в розмірі 231951,76 доларів США, що за курсом НБУ становить 1853 990,42 грн., прострочену заборгованість по процентам в розмірі 2390,04 доларів США, що за курсом НБУ становить 19103,59 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 863563,32 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 1308434,92 грн.

29 січня 2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61110130, з примусового виконання виконавчого листа №2-710/11, виданого 07 лютого 2014 року Подільським районним судом м. Києва.

01 липня 2020 року на адресу приватного виконавця надійшло повідомлення з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві, про те, що у виконавчому провадженні №53947440 з примусового виконання виконавчого листа №2-710/11, виданого Подільським районним судом м. Києва, з боржника ОСОБА_2 державним виконавцем стягнуто та перераховано 1516201,64 грн. на користь скаржника.

У зв`язку з цим, 01 липня 2020 року приватним виконавцем у виконавчому провадженні №61110130 було винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних.

Вказаною постановою, зокрема, зменшено суму стягнення за виконавчим документом з 6838622,44 грн. до 5350396,67 грн.

01 липня 2020 року приватним виконавцем перераховано на користь скаржника 5350396,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням №976 від 01 липня 2020 року.

02 липня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М., суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні примусового виконання у виконавчому провадженні №61110130, приватний виконавець діяв в межах ЗУ «Про виконавче провадження», його діями та рішеннями права скаржника порушено не було.

До таких висновків суд першої інстанції прийшов тому, що на користь скаржника було стягнуто повну суму заборгованості, вказану як еквівалент у гривні, в резолютивній частині рішення суду від 27 серпня 2013 року та у виконавчому листі по цивільній справі №2-710/11.

Таким чином, рішення суду було виконано, а відтак приватним виконавцем у відповідності до вимог п. 9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст.524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором, або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Як зазначено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року по справі №6-79цс14, аналіз ст. ст.192,524,533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні.

У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. щодо винесення постанови від 02 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження №61110130 з примусового виконання виконавчого листа №2-710/11, виданого 07 лютого 2014 року Подільським районним судом м. Києва, оскільки приватний виконавець виносячи постанову про закінчення виконавчого провадження, діяв в межах ЗУ «Про виконавче провадження», так як на користь скаржника стягнуто повну суму заборгованості, вказану як еквівалент у гривні, в резолютивній частині Рішення суду від 27 серпня 2013 року та у виконавчому листі по цивільній справі №2-710/11, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Викладені в апеляційній скарзі доводи є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвала Подільського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк»без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 05 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба