КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 755/16128/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8924/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами ( у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Коваленко І.В., по справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 13 857,30 грн., заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 11 976,53 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 16 389,70 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води в розмірі 4 754,94 грн., витрати пов`язані з отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 гривень та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 01 травня 2018 року КП «Київтеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. На підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Квартира за адресою: АДРЕСА_1 під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Позивач належним чином виконує умови договору та надає комунальні послуги. Відповідач своєчасно не сплачував кошти за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у зв`язку із чим утворилась заборгованість станом на 01 липня 2021 року у розмірі 21 144,64 грн.

Крім того, позивач на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 25 833,83 грн. (а.с. 2-3).

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позовних вимог вимог в повному обсязі. Вважав, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки він є споживачем послуг з постачання холодної та гарячої води і водовідведення згідно договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 червня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ЖРЕО № 420. За умовами вказаного договору належним отримувачем коштів є ЖРЕО № 420, а в банківських реквізитах отримувача коштів відповідно має бути зазначено розподільчий рахунок КП «ГІОЦ». Жодної додаткової угоди про розірвання вказаного договору відповідач не отримував, а отже вважав зазначений договір чинним, на підтвердження чого надав в якості доказу відповідь від 23 жовтня 2018 року ЖЕД-410 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

Крім того, відповідач вказував, що мав намір привести договірні відносини з КП «Київтеплоенерго» у відповідність з вимогами чинного законодавства та з цією метою звернуся до Комунального концерну «Центр комунального сервісу», однак з 2018 по 2022 рік позивач ухиляється від укладення договору.

Звертав увагу, що затягування позивачем підписання договору унеможливлює відповідачу здійснювати оплату за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Крім того, позивач не додав договір відступлення права вимоги від ПАТ «Київенерго» до КП «Київтеплоенерго», у зв`язку з чим боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредитору до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (а.с. 147-150).

У відповіді на відзив позивач просив задовольнити позовні вимоги та посилалася на те, що підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідач кожного місяця отримував платіжні документи, у яких зазначалось ПІБ, кількість зареєстрованих осіб, тариф, сума до сплати, розмір заборгованості, натомість, з приводу здійснення неправомірного нарахування заборгованості та/чи перерахунку в спірний період відповідач до позивача не звертався. Відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 , який є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, від отримання яких у встановленому чинним законодавством порядку за зазначеною адресою не відмовлявся (від мереж не відключався), не сплачував заборгованість за вказані послуги, чим грубо порушує права КП «Київтеплоенерго», як надавача послуг (а.с. 161-164).

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2022 року позов КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 13 857,30 грн., заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 11 976,53 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 16 389,70 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води в розмірі 4 754,94 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн., а всього на загальну суму 49 248,47 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 184-192).

Не погодившись з рішенням районного суду, у липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності скаржника (а.с. 199-200).

На обґрунтування скарги апелянт зазначав, що не отримував повістку про виклик на судове засідання 13 червня 2022 року ні в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення відправлення, ні на офіційну електронну адресу із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Вказував, що не надавав до суду відповідну письмову заяву про надсилання текстових повідомлень, тому таких повідомлення про виклик у судове засідання не отримував.

Звертав увагу на те, що з 18 квітня 2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі, відповідно, у разі надходження виклику на судове засідання 13 червня 2022 року скаржник звернувся б до суду першої інстанції з клопотанням про відкладення судового розгляду справи. Таким чином, судом було ухвалено рішення по справі без належного повідомлення скаржника (а.с. 199-200).

25 серпня 2022 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення. Посилався на обставини, викладені в позовній заяві та звертав увагу, що в апеляційній скарзі відповідачем не надано жодного заперечення та жодного доказу, що в кварирі АДРЕСА_1 відсутнє надання послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Таким чином, відповідач, як споживач послуг за вищевказаною адресою, зобов`язаний оплатити спожиті послуги централізованго опалення та постачання гарячої води, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг (а.с. 217-220).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Скринником С.М. 05 серпня 2011 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 132-133).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 266636351 від 20 липня 2021року, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване на праві власності за відповідачем ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05 серпня 2011 року (запис в реєстрі №1429) (а.с. 9).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської райдержадміністрації № 70712341 від 29 вересня 2021 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 вересня 2011 року по теперішній час та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 121).

ПАТ «Київенерго» визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VІІ від 10 квітня 2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01 липня 2014 року.

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги № 602-18, відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до споживачів теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед кредитором оплати неустойки (пеня та/або штраф), 3% річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладання цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями, як такі, що підлягають стягненню із споживачів (а.с. 165-167).

Згідно додатків № 1 та № 2 до договору про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 від 11 жовтня 2018 року до переліку споживачів послуг централізованого опалення, гарячого водопостачання та зобов`язань, право вимоги яких відступається, увійшов ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем послуг та має заборгованість 13 857,30 грн. з централізованого опалення та 11 976,53 грн. з постачання гарячої води (а.с. 168-169).

Також позивачем надано акти прийняття теплового вузла обліку та готовність до роботи в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 18-25,28-29,33-38).

До позовної заяви було додано розрахунок заборгованості на підставі договору відступлення за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , за період з листопада 2018 року по червень 2021 року, згідно з яким утворилась заборгованість 25 833,00 грн., з яких 11 976,53 грн. заборгованості за послуги централізованого опалення та 13 857,30 грн. заборгованості з централізованого постачання гарячої води (а.с. 5).

Згідно з розрахунком заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги, в результаті чого за період з травня 2018 року по червень 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 21 144,64 грн., з яких 16 389,70 грн. за централізоване опалення та 4 754,94 грн. за гаряче водопостачання (а.с. 6).

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, чинної на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила).

Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який набрав чинності з 10 грудня 2017 року, визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Таке за змістом положення містила ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону чинній до 10 грудня 2017 року.

Правилами надання послуг з централізованого опалення встановлено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені обов`язки індивідуального споживача, зокрема оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положеннями ч. 2 ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Наявність правовідносин між сторонами за договорами теплопостачання, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого теплопостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач посилався на те, що він не укладав договору з позивачем, натомість вважає, що він є споживачем послуг згідно договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 червня 2013 року, укладеного між ним та ЖРЕО № 420. Жодної додаткової угоди про розірвання вказаного договору відповідач не отримував, а отже вважає зазначений договір чинним (а.с. 155-156).

Разом з тим, у відповіді від 23 жовтня 2018 року ЖЕД-410 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» ОСОБА_1. було повідомлено про те, що з січня 2014 року була проведена реорганізація ЖРЕО № 420 та було переведено до нової організації КП «Керуюча компанія Дніпровського району м. Києва». В серпні 2015 року структцрний підрозділ ЖРЕО-410 був переведений до нової організації КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» зі зміною назви на ЖЕД-410. Повідомлено, що із запровадженими змінами законодавства йому необхідно заключити прямі договори з КП «Київтеплоенерго» та АК «Київводоканал» (а.с. 157).

Так, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади м. Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

28 березня 2018 року в газеті «Хрещатик» № 34 (5085) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання КП «Київтеплоенерго», як виконавцем, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Повідомленням визначено, що відповідно до норм ст. 634 ЦК України, договір приєднання вважається акцептованим усіма споживача, які у встановленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів, що він відмовлявся від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та його було відключено від постачання вказаних послуг.

При цьому, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (п. 25 Правил).

Відповідно до п. 11 вищезазначених Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку або не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено.

Пунктом 20 Правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Пунктом 21 Правил визначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Звертаючись з позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованістьза спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 13 857,30 грн., заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 11 976,53 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 16 389,70 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води в розмірі 4 754,94 грн, на підтвердження чого надав розрахунок заборгованості за кожен місяць наданих послуг (а.с. 5-6).

Відповідачем не надано доказів сплати грошей за фактично отримані житлово-комунальні послуги у зазначений період на погашення заборгованості, про застосування положень ст. 267 ЦК України, як підставу відмови в позові відповідач не заявляв, тому колегія суддів визнала підставним виконаний позивачем розрахунок заборгованості за надані комунальні послуги.

Отже, позивач надавав послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи, а відповідач в свою чергу належним чином не виконував обов`язок зі сплати вказаних послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість, тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за отримані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання.

Апеляційний суд також погодився з висновком районного суду, що вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 33,00 грн. не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів, що такі витрати понесені підприємством на вимогу суду (ст. 140 ЦПК України).

Як на підставу для скасування рішення суду ОСОБА_1 посилався на те, що його не було повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду та справу розглянуто судом за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, районним судом здійснювалось повідомлення ОСОБА_1 про розгляд даної справи на 13 червня 2021 року на 11 год. 30 хв. шляхом направлення SMS-повідомлення судової повістки про виклик до суду по номеру телефону НОМЕР_2 (а.с. 182)

Згідно з протоколом судового засідання від 13 червня 2022 року сторони не з'явилися (а.с. 183).

Згідно з ч. 13 ст. 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не подавав до суду письмової заяви щодо повідомлення його про судові засідання засобами мобільного зв`язку.

Враховуючи положення п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, за якими зазначені апелянтом доводи є підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового про задоволення заявленого позову частково.

На підставі ст. 141 ЦПК України понесені апелянтом судові витрати на апеляційний розгляд справи відшкодуванню за рахунок позивача не підлягають.

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» () заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 13 857,30 гривень, заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 11 976,53 гривень, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 16 389,70 гривень, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води в розмірі 4 754,94 гривень, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн., а всього на загальну суму 49 248,47 грн. (сорок дев`ять тисяч двісті сорок вісім грн. 49 коп.)

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова