Справа № 367/4772/21
Провадження №2-з/367/257/2022
УХВАЛА

Іменем України

19 жовтня 2022 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Університету державної фіскальної служби, Міністерства фінансів України, треті особи: Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, голова комісії з реорганізації Університету державної фіскальної служби України Якубівський Володимир Леонідович про виконання умов трудового контракту з працівником, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Університету державної фіскальної служби, Міністерства фінансів України, треті особи: Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, голова комісії з реорганізації Університету державної фіскальної служби України Якубівський Володимир Леонідович про виконання умов трудового контракту з працівником. Позивач просить: зобов`язати Університет державної фіскальної служби України () виконати умови трудової угоди (контракту) від 01.09.2013 з працівником ОСОБА_1 щодо передачі у власність позивачу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вжиття передбачених законодавством заходів з її приватизації сім`єю позивача; зобов`язати Міністерство фінансів України () та Університет державної фіскальної служби України () передати об`єкт державного житлового фонду, а саме квартиру АДРЕСА_2 до комунальної власності Ірпінської міської ради для подальшої її приватизації сім`єю позивача.

У судовому засіданні 26 жовтня 2021 року судом було прийнято заяву позивача про зміну предмету позову. У позовній заяві, викладеній в новій редакції, позивач просить: зобов`язати Університет державної фіскальної служби України () виконати умови трудової угоди (контракту) від 01.09.2013 з працівником ОСОБА_1 щодо передачі у власність ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом її приватизації ОСОБА_1 та членами його сім`ї; зобов`язати Міністерство фінансів України () та Університет державної фіскальної служби України () передати об`єкт державного житлового фонду, а саме: квартиру АДРЕСА_2 до комунальної власності Ірпінської міської ради для подальшої її приватизації сім`єю ОСОБА_1 .

17 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить: заборонити Університету державної фіскальної служби України (), Голові комісії з реорганізації УДФСУ Якубівському Володимиру Леонідовичу, будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо передачі на баланс Державного податкового університету (), на баланс інших суб`єктів квартири АДРЕСА_2 ; заборонити Державному податковому університету вчиняти дії щодо прийняття на баланс квартири АДРЕСА_2 ; заборонити Міністерству фінансів України затверджувати передавальний акт в частині передачі від Університету державної фіскальної служби () квартири АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи вимоги заяви, ОСОБА_1 зазначає, що предметом спору у даній справі є зобов`язання відповідачів (Університету державної фіскальної служби та Міністерства фінансів України) виконати умови трудового контракту з позивачем та передати об`єкт державного житлового фонду квартиру АДРЕСА_2 , - до комунальної власності Ірпінської міської ради. Позивач вказує, що зазначена квартира відноситься до державного житлового фонду, не є службовою і перебуває на балансі Університету державної фіскальної служби України і у сфері управління Міністерства фінансів України.

Зазначає, що згідно Наказу Міністерства фінансів України від 01.11.2021 № 574 відповідач 1 перебуває у процесі реорганізації шляхом приєднання. Згідно підпункту 2 пункту 9 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», у разі ... приєднання підприємств, установ, організацій у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній … одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Згідно із ч.2 ст.70 Закону України «Про вищу освіту», майно закріплюється за державним або комунальним закладом вищої освіти на праві господарського відання. Такі самі норми закріплені і у п.п.10.2, 10.4 Статуту Відповідача 1 за Університетом закріплюються на основі права господарського відання будівлі, … а також інше майно. Майно закріплюється за університетом на праві господарського відання.

Згідно п.1.1.1. Статуту Відповідача 1 Університет є юридичною особою публічного права державної форми власності.

Тобто, на переконання позивача, квартира АДРЕСА_2 , при проведенні реорганізації шляхом приєднання має бути передана до комунальної власності Ірпінської міської ради.

Позивачем зазначено наступні дії відповідачів та інших суб`єктів, які, на його переконання, спрямовані на створення умов, які можуть істотно ускладнити захист та поновлення порушених прав позивача: згідно витягу з передавального акту (додаток 2, стор. 14 п.12) Комісія з реорганізації відповідача 1 передала з балансу відповідача 1 на баланс Державного податкового університету квартиру АДРЕСА_2 ; Державним податковим університетом до Ірпінського міського суду Київської області подано заяву про процесуальне правонаступництво у справі №367/4772/21, у разі заміни відповідача 1 на Державний податковий університет у останнього зникне обов`язок передати зазначену квартиру до місцевої ради у зв`язку із вимогами законодавства про приватизацію (через припинення шляхом приєднання), тобто усувається частина фактичних підстав позову; відповідачі недобросовісно приховували інформацію щодо підписаного передавального акту.

Позивач вказує, що на інформаційний запит позивача до відповідача 1 від 31 січня 2022 року з проханням надати передавальний акт, відповідач 1 листом від 04.02.2022 №71/01-20 проінформував позивача, що «на виконання наказу Міністерства фінансів України від 01.11.2021 №574 «Деякі питання утворення Державного податкового університету», Університет ДФС України подав на затвердження Мніістерству фінансів України передавальний акт, направлений листом від 26.01.2022 №43/01-21».

Також, на інформаційний запит позивача до відповідача 2 від 31 січня 2022 року з проханням надати передавальний акт та правовий акт Міністерства фінансів України, що затверджує передавальний акт, відповідач 2 листом від 01.02.2022 №16030-04/117-ЗПІ повідомив, що «…комісією з реорганізації Університету державної фіскальної служби України складено передавальний акт та подано на затвердження до Міністерства фінансів України. Після його розгляду та затвердження запитувана Вами інформація буде надана додатково.»

Позивач звертає увагу суду, що передавальний акт було затверджено Міністром фінансів України 26 січня 2022 року, тобто, станом на 31 січня 2022 року, на момент звернення з інформаційними запитами передавальний акт вже було затверджено. Разом з тим, відповідачі відмовились надати на інформаційні запити інформацію, яка вже була у їх розпорядженні, чим порушили інформаційні права позивача та зробили неможливим для позивача надати суду у заяві про забезпечення позову від 09.02.2022 докази того, що в даному передавальному акті зазначена і квартира АДРЕСА_2 .

Позивач стверджує, що такі дії відповідачів підтверджують їх наміри ухилитися від виконання вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» щодо передачі зазначеної квартири, спір щодо якої розглядається, до комунальної власності під час реорганізації (приєднання). На переконання позивача, недобросовісна поведінка відповідачів може мати для позивача негативні наслідки стосовно захисту його законних прав та інтересів через усунення частини фактичних підстав позову, додаткові складнощі у обґрунтуванні позовних вимог, вирішення спору по суті та виконання судового рішення.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи представника позивача, суд приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, до заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно із ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктами 2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватися шляхом: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Відповідно до п.3.7 розділу 3 Контракту з науково-педагогічним працівником Національного університету державної податкової служби України від 01.09.2013, укладеного між Національним університетом державної податкової служби України та ОСОБА_1 , відповідно до умов контрактів від 02.03.1998 року та від 17.06.2000 року, Університет зобов`язується надати працівнику трикімнатну квартиру в м. Ірпінь, яка повинна відповідати сучасним стандартам, бути розташована на любому поверсі (крім першого та останнього). Університет зобов`язується вилучити зазначену квартиру із числа службових та передати її у власність працівника не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії контракту. Якщо працівнику в період дії контракту не буде надана зазначена квартира, або якщо квартира не буде вилучена з числа службових, працівник після закінчення строку дії контракту набуває право на одержання грошової компенсації у розмірі середньої вартості трикімнатної квартири в м. Ірпінь.

Згідно із листом Університету державної фіскальної служби України від 29.04.2021 №976/01-51, на балансі Університету державної фіскальної служби України рахуються об`єкти державного житлового фонду, які знаходяться у сфері управління Міністерства фінансів України, зокрема, квартира 3-х кімнатна №27 ( АДРЕСА_3 ), 2%, 1 шт., інвентарний номер 101320024, дата введення в експлуатацію 01.12.2011.

Відповідно до листа Міністерства фінансів України №16030-04//1017 від 27.04.2021, з 02 грудня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1518 «Про утворення Державного податкового університету» (далі Розпорядження), відповідно до якого Кабмін погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо утворення Державного податкового університету як закладу вищої освіти (далі Університет) внаслідок реорганізації шляхом злиття Університету державної фіскальної служби України та Державної навчально-наукової установи «Академія фінансового управління» з віднесенням його до сфери управління Мінфіну. На виконання Розпорядження, відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 05 січня 2021 року №1 утворено комісію з реорганізації Університету та розроблено і організовано виконання плану заходів. Комісія з реорганізації Університету здійснює заходи виключно в межах розробленого плану заходів. У листі зазначено, що майно, права і обов`язки Університету та Академії перейдуть до новоутвореного Державного податкового університету після завершення процедури реорганізації як їх правонаступника, тому питання щодо передачі державного майна, що знаходиться на балансі Університету, буде розглянуто після завершення процедури реорганізації та утворення Державного податкового університету.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021 р. № 1202-р, погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо: утворення Державного податкового університету з віднесенням його до сфери управління Міністерства фінансів; реорганізації Університету державної фіскальної служби України шляхом приєднання до Державного податкового університету.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

31 січня 2022 року до суду від Державного податкового університету надійшла заява про процесуальне правонаступництво, в якій ставиться питання про заміну відповідача у даній справі з Університету державної фіскальної служби України () на Державний податковий університет (), оскільки Державний податковий університет є правонаступником Університету державної фіскальної служби України на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021 р. № 1202-р та відповідно до ст. 104 ЦК України.

Відповідно до підпунктів 13, 14 пункту 9 наказу Міністерства фінансів України від 01 листопада 2021 року №574 «Деякі питання утворення Державного податкового університету», Комісії з реорганізації наказано: після закінчення строку пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог і закінчення передбаченої законодавством процедури припинення Університету ДФС: скласти передавальний акт із зазначенням в ньому кількісних та якісних характеристик майна, що передається, та положень про правонаступництво Університету щодо всіх зобов`язань Університету ДФС стосовно його кредиторів і дебіторів, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами на дату завершення припинення; подати на затвердження Міністерству фінансів України передавальний акт у трьох примірниках, погоджених Головою та членами Комісії з реорганізації; нотаріально засвідчені копії передавального акта, затвердженого Міністерством фінансів України, подати до органу, який здійснює державну реєстрацію.

На виконання підпункту 13 пункту 9 наказу Міністерства фінансів України від 01 листопада 2021 року №574 «Деякі питання утворення Державного податкового університету» комісією з реорганізації Університету державної фіскальної служби України складено передавальний акт.

Як видно із копії вказаного передавального акта, долученої до заяви про забезпечення позову, вказаний акт затверджений Міністром фінансів України Марченком С.М. 26 січня 2022 року.

Відповідно до листа Міністерства фінансів України від 01.02.2022 №16030-04/117-ЗПІ/93, вказано, що зазначений вище передавальний акт подано на затвердження до Міністерства фінансів України.

Таким чином, враховуючи, що згідно із пунктом 10 наказу Міністерства фінансів України від 01 листопада 2021 року №574 «Деякі питання утворення Державного податкового університету», установлено, що припинення Університету ДФС має бути завершено у термін до 30 червня 2022 року, а заявником долучено до заяви про забезпечення позову листування з Університетом державної фіскальної служби України та Міністерством фінансів України щодо надання інформації про складення та затвердження передавального акта станом на початок лютого 2022 року, суд позбавлений можливості з огляду на подані докази оцінити обставини справи станом на час звернення із заявою про забезпечення позову.

Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини свого звернення із такою заявою.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову у виді заборони вчинення будь-яких дій з майном, суд, на підставі наданих позивачем доказів має дійти висновку про те, що такі дії реально може бути вчинено.

Наявність ризику вчинення будь-якою особою дій, які в подальшому зможуть призвести до неможливості виконання відповідного судового рішення, має бути не ілюзорним, а підтверджуватись доказами, які б давали сторонньому незалежному спостерігачу зробити висновок про реальність такого ризику.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення вимоги чи позову до нього, може бути відчужене, зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Враховуючи викладене, позивачем не зазначено доказів на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, та свідчать про необхідність застосування зазначених заявником заходів забезпечення позову.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Університету державної фіскальної служби, Міністерства фінансів України, треті особи: Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, голова комісії з реорганізації Університету державної фіскальної служби України Якубівський Володимир Леонідович про виконання умов трудового контракту з працівником.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук