Справа № 285/4883/21
провадження у справі № 2/0285/323/22
12 квітня 2022 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Коцюба О.М.,
за участю секретаря Загривої Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної шкоди,
Ухвалою суду від 17.09.2021 року було відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою суду від13.12.2021 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення у справі не заперечив.
Відповідач зу судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 в період з 2018 року до 2020 року на посаді командира зенітно-ракетного взводу 2 механізованого батальйону.
Згідно рапорту ОСОБА_1 датованим 2018 року, в ході прийняття справ та посади командира зенітного ракетного взводу нестач виявлено не було (а.с. 21).
У зв`язку із закінченням контракту ОСОБА_1 був звільнений з посади командира зенітно-ракетного взводу 2 механізованого батальйону.
Під час прийому-передачі майна та матеріальних засобів зенітно-ракетного взводу 2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_2 було виявлено нестачу військового майна, що було відображено в акті прийому посади та в інвентаризаційних відомостях.
На підставі Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 по тилу від 21.07.2020 року № 14 було призначено провести позапланову інвентаризацію майна служб тилу ВЧ НОМЕР_1 .
Згідно Акту позапланової інвентаризації майна служб тилу у зенітно-ракетному взводі 2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 було виявлено нестачу майна та відповідно до пояснень ОСОБА_3 вину у скоєному визнає повністю (а.с.18).
На підставі Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 2220 від 08.09.2020 року було призначено провести службове розслідування по факту нестачі речового майна в зенітно-ракетному взводі 2 механізованого батальйону (а.с. 14).
Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» ві 21.09.1999, військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Також Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі Закон), визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні прямої дійсна шкода - збитків, завданих військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Підпунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону, зазначається, що матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності
Відповідно до ст. 12 Закону, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Отже, позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 є доведеними належними і допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 141, 223, 258, 259, 265, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: с. Аджамка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, на користь Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , МФО 820172 судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його ухвалення.

Головуючий: О.М. Коцюба