Справа № 450/630/22 Провадження № 2/450/1084/22
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

24 червня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

за участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Дячука Володимира Володимировича про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічною за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення частки боргового зобов`язання за кредитним договором, -

встановив:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічною за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення частки боргового зобов`язання за кредитним договором.

24.06.2022 року представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , адвокат Дячук В.В., подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 до набрання рішення законної сили, укладати будь які цивільно правові, господарські угоди, направлені на відчуження, знищення, пошкодження автомобіля марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , а також договори оренди (тимчасового корисутвання, управління майном, позики) даного автомобіля і заборони внесення даного транспортного засобу в статутний капітал юридичної особи.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що предметом зустрічного позову є поділ майна подружжя, а саме автомобіля марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що в даний час ОСОБА_3 тривалий час перебуває за межами України без вказаного вказаного автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя, місце знаходження автомобіля та його користувач ОСОБА_1 невідомий, вважає, що існує реальна загроза, що вказаний автомобіль може бути реалізований без його згоди. При цьому існує також реальна загроза пошкодження або знищення вказаного автомобіля, що унеможливить виконання рішення суду та порушить конституційні права ОСОБА_1 .

Підстав для вжиття заходів зустрічного забезпечення не вбачає.

З метою запобігання можливим потенційним порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів відповідача (позивача за зустрічним позовом), просить заяву задоволити.

В підготовчому судовому засіданні відповідач (позивач за зустрічним позовом) та його представник подану заяву підтримали, просили задоволити з підстав, викладених у заяві.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді такої заяви покладається виключно на заявника.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази не можуть грунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що предметом первинного спору у даній цивільній справі є земельна ділянка площею 0,1012 га, кадастровий номер :02:002:0292, земельна ділянка площею 0,1206 га, кадастровий номер :01:010:0068, а також житловий будинок АДРЕСА_1 .

Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 є автомобіль марки Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , 1993 року випуску, який був придбаний ОСОБА_3 за спільні кошти у лютому 2009 року.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на вказаний автомобіль та зобов`язати ОСОБА_3 сплатити йому різницю половини вартості автомобілів Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , та Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , яка складає 62944 грн. Також просить стягнути з ОСОБА_3 у порядку зворотної вимоги (регресу) як з солідарного боржника частку боргового зобов`язання за кредитним договором № КД-1 від 02.12.2020 року, укладеним ОСОБА_1 з АТ КБ «Приват Банк» з метою купівлі земельної ділянки площею 0,1206 га, кадастровий номер :01:010:0068, у розмірі 76822,15 грн.

З врахуванням викладеного, транспортний засіб Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , про вжиття заходів забезпечення позову щодо якого звернувся відповідач (позивач за зустрічним позовом) не є предметом спору ні первісного, ні зустрічного позову.

Відтак, незрозумілим та відкритим для суду залишається питання про доцільність накладення арешту на вказаний транспортний засіб, про що просить представник відповідача в заяві про забезпечення позову.

Також, з зустрічної позовної заяви та заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти певні дії неможливо зробити висновок про наявність вищезазначених обставин та загроз, на які посилається представник відповідача, зокрема, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене, оскільки транспортний засіб Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , не є предметом спору, подана представником відповідача заява про забезпечення позову є передчасною та доводи представника відповідача про те, що вказаний трансортний засіб може бути відчужений, знищений або переданий в користування третім особам, що в подальшому може ускладнити чи навіть унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача є необгрунтованими та не мають жодного відношення до предмету спору у даній цивільній справі.

Суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить права інших осіб.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-153,261,353,354 ЦПК України, суд -

постановив:

в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Дячука Володимира Володимировича, про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічною за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення частки боргового зобов`язання за кредитним договором, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 28.06.2022 року.

СуддяД. А. Кукса