Справа № 462/1671/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Іванюк І.Д.

секретар с/з Тягло Л.В.

за участі представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення коштів, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Таскомбанк", третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Джурик Маріанна Юріївна про визнання зобов`язання виконаним, припинення договорів та зняття заборони відчуження та зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ "Таскомбанк", третя особа: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання зобов`язання виконаним та припинення договору поруки,

в с т а н о в и в :

АТ «Таскомбанк» у березні 2020 року звернулось в суд із позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , як солідарних боржників ОСОБА_1 , борг за кредитним договором №KF47956 від 21.03.2008 року в сумі 1419,28 дол. США., з яких 1105,73 дол. США сума неповернутого кредиту, 134,95 дол. США - заборгованість по відсотках за період з 26.08.2019 року до 26.02.2020 року, 178,60 дол. США пеня на суму простроченої заборгованості за період з 26.08.2019 року до 26.02.2020 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.06.2013 року між ОСОБА_1 та ВАТ «ФольксБанк», кінцевим правонаступником якого є АТ «Таскомбанк», було укладеного кредитний договір №KF47956, за яким ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 111300 дол. США з терміном погашення не пізніше 21.03.2016 року із сплатою 12 % річних, а позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору та відповідно до графіку, що був встановлений додатками до договору. Однак, всупереч погодженим умовам кредитного договору ОСОБА_1 не дотримався вказаного графіку розрахунків, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 26.02.2020 року складає 1419,28 дол. США. Крім цього, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 21.03.2008 року було укладено договір поруки №PO 93183. Також у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_5 24.12.2014 року було укладено договір поруки № KF 47956/S-3, згідно із п.1.2. яких, поручителі зобов`язалися відповідати перед Кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за своєчасне виконання боржником його зобов`язань за Договором основного зобов`язання, а саме: сплатити кредитору заборгованість по Кредиту (основний борг) в межах 111300 дол. США в строки і на умовах, передбачених у Договорі основного зобов`язання; сплатити Кредитору заборгованості по процентах, нарахованих на суму основного боргу, комісії та штрафні санкції в строки, розмірах та на умовах, передбачених у Договорі основного зобов`язання; виконати всі інші обов`язки передбачені Договором основного зобов`язання та додатками до нього, якщо такі є чи будуть укладені у майбутньому. При цьому, згідно п.2.4 договорів поруки, та додаткових угод №1 та №2 до таких договорів, поручителі зобов`язались погасити заборгованість, вказану у надісланій вимозі протягом 5 банківських днів з дня надіслання. Однак, незважаючи на письмові звернення позивача, зокрема від 27.12.2019 року до відповідачів, жодний з них заборгованість за кредитним договором не погасив. Таким чином, станом на 26.02.2020 року виник борг за кредитним договором в сумі 1419,28 дол. США., з яких 1105,73 дол. США сума неповернутого кредиту, 134,95 дол. США - заборгованість по відсотках за період з 26.08.2019 року до 26.02.2020 року, 178,60 дол. США пеня на суму простроченої заборгованості за період з 26.08.2019 року до 26.02.2020 року. За цих обставин, зважаючи на не виконання відповідачами зобов`язання стосовно повернення кредиту, позивач вважає, що вправі вимагати стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту та за відсотками, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 27.04.2020 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлено сторони.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.07.2020 року вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 23.07.2021 року та 10.08.2021 року звернулась до суду із зустрічними позовами, зокрема зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Таскомбанк", третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Джурик Маріанна Юріївна про визнання зобов`язання виконаним, припинення договорів та зняття заборони відчуження та зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ "Таскомбанк", третя особа: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання зобов`язання виконаним та припинення договору поруки, такі позови мотивувала тим, що 21.03.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Електрон Банк», кінцевим правонаступником якого є АТ «Таскомбанк», було укладено кредитний договір №KF47956. Додатковою угодою № 1 від 24.12.2014 року та додатком від 05.09.2008 року, додатковою угодою № 2 від 24.11.20165 року /із ПАТ «ВіЕС Банк»/ було внесено зміни до вказаного Кредитного договору та визначено кінцеву дату повного виконання боргових зобов`язань 20.03.2019 року. Для забезпечення виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 21.03.2008 року було укладено договір поруки №PO 93183 та між Банком та ОСОБА_5 24.12.2014 року було укладено договір поруки № KF 47956/S-3, а також Додаткові угоди № 1 від 24.11.2015 року та № 2 від 24.11.2015 року, згідно із п.1.2. яких, поручителі зобов`язалися відповідати перед Кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за своєчасне виконання боржником його зобов`язань за Договором основного зобов`язання, а саме: сплатити кредитору заборгованість по Кредиту (основний борг) в межах 111300 дол. США в строки і на умовах, передбачених у Договорі основного зобов`язання; сплатити Кредитору заборгованості по процентах, нарахованих на суму основного боргу, комісії та штрафні санкції в строки, розмірах та на умовах, передбачених у Договорі основного зобов`язання; виконати всі інші обов`язки передбачені Договором основного зобов`язання та додатками до нього, якщо такі є чи будуть укладені у майбутньому. Також, для забезпечення виконання боргових зобов`язань за Кредитного договору між ОСОБА_1 та Банком було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Джурик М.Ю. від 21.03.2008 року за № 857 (із змінами від 24.11.2015 року). Водночас 28.12.2018 року ОСОБА_1 у відділенні банку було повністю сплачено залишок заборгованості та таким чином проведено остаточний розрахунок із позивачем за Кредитним договором, що стверджується відповідними квитанціями, та навіть існує переплата у сумі 2232,94 долари США. Крім цього відповідач продовжує нараховувати проценти та пеню за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування, а саме після 20.03.2019 року, що суперечить вимогам чинного законодавства. Наведена позиція також висвітлена у Постанові ВП ВС від 06.02.2019 року у справі №175/4753/15-ц. На підставі ст.ст. 593, 598,599 ЦК України, Закону України «Про заставу» просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, покликаючись на мотиви такого, пояснив, що відповідачі ОСОБА_1 дійсно проводив оплату боргу, однак сплачував кошти із певними затримками, внаслідок чого йому була нарахована пеня, а кошти спрямовувались на погашення боргу у порядку , визначеному п. 3.5. укладеного договору, а з 24.11.20165 року у порядку, визначеному у п. 11.4 додаткової угоди №2, а саме на погашення у першу чергу пені, штрафу , штрафних санкцій, після чого останні спрямовувались на погашення відсотків та основного боргу, у зв`язку із чим на теперішній час у нього наявна сума боргу по тілу, відсотках та пені у зазначеному у позові розмірі. Тому просив первісний позов задовольнити , а у зустрічних позовах відмовити за їх безпідставністю. Надалі подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти первісного позову заперечила та просила зустрічні позови задовольнити із підстав, вказаних у таких, додала копії квитанцій про сплату ОСОБА_1 заборгованості.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено що правонаступником ВАТ "Електрон Банк" (з 04.10.2001); ( ВАТ "ФОЛЬКСБАНК" (з 20.08.2008); ПАТ "ФОЛЬКСБАНК" (з 07.09.2009); ПАТ "ВіЕс Банк" (з 14.11.2013)) є АТ «Таскомбанк».

З матеріалів справи вбачається, 21.03.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Електрон Банк» було укладеного кредитний договір №KF47956, за яким ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 111300 дол. США терміном погашення не пізніше 21.03.2016 року із сплатою 12 % річних. У випадку виникнення простроченої заборгованості за кредитом або частиною кредиту та /або процентами, процент за користування кредитом встановлюється в розмірі 15% річних. Після повного погашення простроченої заборгованості процентна ставка встановлюється в розмірі 12 % річних, а позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору та відповідно до графіку, що був встановлений додатками до договору /а.с. 14-16, 27-29/. Відповідно до 6.2, 6.3 кредитного договору за невчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання.Відповідно до п. 3.5. укладеного договору погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами, прострочена заборгованість за кредитом, прострочені комісії, строкова заборгованість за нарахованими процентами, строкова заборгованість за кредитом, пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів, штрафні санкції. /а.с. 14-16/

21.08.2008 року ОСОБА_1 на підставі заяви про видачу готівки № 1267_24 отримав грошові кошти у сумі 111300 доларів США/а.с.49/, що визнається сторонами.

28.05.2009 року ОСОБА_1 та ВАТ «ФольксБанк» уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору №KF47956 від 21.03.2008 року, згідно із п. 1 якої сторони домовились про те, що на період з 28.05.2009 року по 20.03.2010 року Позичальнику надається право здійснювати оплату страхового платежу за договором страхування майна, який є забезпеченням виконання умов кредитного договору №KF47956 від 21.03.2008 року чотирма рівними частинами за вищезазначений термін страхування /а.с. 26/.

24.11.2015 року ОСОБА_1 та ПАТ «ФольксБанк» уклали додаткову угоду №2 до кредитного договору №KF47956 від 21.03.2008 року, згідно п. 1.1. якої кредитний договір викладено в новій редакції, в якому встановлено, що кінцева дата повного виконання боргових зобов`язань 20.03.2019 року та викладено умови сплати нарахованих процентів. Зокрема, відповідно до п. 11.4 додаткової угоди погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у наступній черговості: пеня, штраф, штрафні санкції за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів, інших боргових зобов`язань; прострочені комісії; прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за кредитом; строкові комісії,; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за кредитом; витрати банку, пов`язані з одержанням виконання боргових зобов`язань, також п.ю. 17.6 угоди визначено, що пеня та штрафи сплачуються в національній валюті України. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, то пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати /а.с. 17-24/.

Також судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №KF47956 від 21.03.2008 року між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_6 /надалі змінила прізвище на ОСОБА_7 / 21.03.2008 року було укладено договір поруки №PO 93183 /а.с. 34/, а 24.11.2015 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 2 до вказаного договору /а.с. 35-36/

24.12.2014 року між ПАТ «ВіЕС Банк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № KF 47956/S-3 /а.с. 30-31/, а 24.11.202015 року додаткову угоду № 1 /а.с. 32-33/.

Згідно із п.1.2. вищевказаних договорів поруки, поручителі зобов`язалися відповідати перед Кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за своєчасне виконання боржником його зобов`язань за Договором основного зобов`язання, а саме: сплатити кредитору заборгованість по Кредиту (основний борг) в межах 111300 дол. США в строки і на умовах, передбачених у Договорі основного зобов`язання; сплатити Кредитору заборгованості по процентах, нарахованих на суму основного боргу, комісії та штрафні санкції в строки, розмірах та на умовах, передбачених у Договорі основного зобов`язання; виконати всі інші обов`язки передбачені Договором основного зобов`язання та додатками до нього, якщо такі є чи будуть укладені у майбутньому. При цьому, згідно п.2.4 договорів поруки, та додаткових угод №1 та №2 до таких договорів, поручителі зобов`язались погасити заборгованість, вказану у надісланій вимозі протягом 5 банківських днів з дня надіслання /а.с. 30-37/.

27.12.2019 року АТ «Таскомбанк» звернувся до відповідачів з письмовою вимогою про повернення заборгованості, проте жодний з них заборгованість за кредитним договором не погасив /а.с. 42-47/.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 2 статті 615 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим ч.2 ст. 524 та ч.2 ст.533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Також, відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а відповідно до ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою;

З долученого представником позивача за первісним позовом розрахунку вбачається, що станом на 26.02.2020 року у відповідачів виник борг за кредитним договором в сумі 1419,28 дол. США., з яких 1105,73 дол. США сума неповернутого кредиту, 134,95 дол. США - заборгованість по відсотках за період з 26.08.2019 року до 26.02.2020 року, 178,60 дол. США пеня на суму простроченої заборгованості за період з 26.08.2019 року до 26.02.2020 року /а.с. 6-13/. Відомостей, що вказували б на помилковість проведеного позивачем розрахунку боргу відповідачами суду не було надано.

Суд критично оцінює пояснення представника відповідача щодо нарахування пені та відсотків за період 26.08.2019 року до 26.02.2020 року, тобто після закінчення дії Кредитного договору та договорів застави відповідно виходячи із наступного.

Великою Палатою у п. 54, 64 постанови від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 /провадження N 14-10 цс 18/ зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Водночас у п. 35, 36 вказаної постанови зазначено, що з огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. У цій справі сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання.

З п. 1.5 розділу І додаткової угоди до Кредитного договору №KF47956 від 21.03.2008 року вбачається, що кінцевою датою повного виконання боргових зобов`язань визначено 20.03.2019 року. Однак, у п. 4.1 розділу 4 Кредитного договору №KF47956 від 21.03.2008 року зазначено, що договір діє протягом строку користування кредитом. У випадку невиконання або неналежного виконання позичальником боргових зобов`язань строк дії кредитного договору продовжується до моменту повного виконання позичальником боргових зобов`язань.

Таким чином, у даному випадку сторони окремо визначилистрок дії договору, а тому висновок ВП, викладений постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 /провадження № 14-10 цс 18/ до таких правовідносин застосуванню не підлягає.

З огляду на викладене вище, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині до відповідача ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з цим, щодо вимог про стягнення вказаної заборгованості солідарно з основного боржника та всіх поручителів суд зазначає наступне.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Вимога статті 526 ЦК України щодо обов`язку виконувати зобов`язання належним чином поширюється і на акцесорні (забезпечувальні) договори та сторін таких договорів.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не вправі пред`явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17 грудня 2014 року в справі № 6-185цс14, яка підтримується й практикою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (зокрема, у постанові від 23.10.2019 року у справі № 756/63/15-ц).

Як випливає із змісту Договорів поруки №№PO 93183, KF 47956/S-3 та додатковими угодами № 1, 2 до вказаних договорів, ними не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою, тобто кожен із відповідачів, як поручитель, зобов`язався нести солідарну відповідальність перед кредитором лише за боржника.

З урахуванням наведеної вище правової позиції, заборгованість може бути стягнута в солідарному порядку лише з відповідача ОСОБА_1 та кожного з відповідачів-поручителів окремо, а тому позов слід задовольнити частково.

Також, із врахуванням того, що зобов`язання на даний час не припинене, його повне виконання не відбулось, то підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Таскомбанк", третя особа: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Джурик Маріанна Юріївна про визнання зобов`язання виконаним, припинення договорів та зняття заборони відчуження та зустрічного позову ОСОБА_2 до АТ "Таскомбанк", третя особа: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання зобов`язання виконаним та припинення договору поруки відсутні.

За змістом ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам та з урахуванням частки кожного з них.

Таким чином, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» слід стягнути в рівних частках сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. /а.с. 3/, а саме по 700 грн. 66 коп. судового збору з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №KF47956 від 21.03.2008 року у розмірі 1419 (одна тисяча чотириста дев`ятнадцять) дол. США 28 центів.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №KF47956 від 21.03.2008 року у розмірі 1419 (одна тисяча чотириста дев`ятнадцять) дол. США 28 центів..

В решті позовних вимог первісного позову відмовити за безпідставністю.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Таскомбанк", третя особа: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Джурик Маріанна Юріївна про визнання зобов`язання виконаним, припинення договорів та зняття заборони відчуження та зустрічного позову ОСОБА_2 до АТ "Таскомбанк", третя особа: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання зобов`язання виконаним та припинення договору поруки відмовити за безпідставністю вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» по 700 грн. 66 коп. судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники процесу:

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» , МФО 2, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30.

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 03.10.2022 року.

Суддя: Іванюк І.Д.