РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа №569/23706/21

учасники справи: позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО"

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення компенсації за завдану майнову шкоду,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ "Страхова компанія "ВУСО", в якому просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП у сумі 36603 грн. 14 коп., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., витрти на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1015 грн 20 коп. та судові витрати по справі.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 15 лютого 2021 року о 18 год 45 хв в місті Рівне по вулиці Макарова відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі автомобілів марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 в результаті якої було пошкоджено автомобіль марки Volkswagen Caddy, який належить на праві власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 15.02.2021 року, у вчинені зазначеної ДТП було визнано винним ОСОБА_2 . Згідно висновку експертного дослідження від 23.04.2021 року № ЕД-19/ 118- 21/3722-АВ вартість пошкоджень, які зазнав в результаті ДТП належний позивачу автомобіль Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 62 923 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот двадцять три) гривні 24 копійки. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № у?Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО»), яке 01 березня 2021 року виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 24 932 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять дві) гривні 10 копійок, розраховане як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та суми податку на додану вартість (далі - ПДВ) 4 986 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят шість) гривень 42 копійки. У відповіді на адвокатський запит адвоката БРУСНІКА Івана Анатолійовича від 28.05.2021 року № 14, ПрАТ «СК «ВУСО» у своєму листі від 01.06.2021 року № 1923, повідомило позивача, що після надання ПрАТ «СК «ВУСО» документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту платником ПДВ, суму страхового відшкодування буде переглянуто. Так, 29.06.2021 року ПрАТ «СК «ВУСО», довиплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 1 388 (одна тисяча триста вісімдесят вісім) гривень 14 копійок.

Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12 січня 2022 року.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнала повністю, просила відмовити в їх задоволенні. Заперечення проти позову мотивує тим, що позивачу ПрАТ "СК "ВУСО" було виплачено страхове відшкодування в розмірі 24932,10 грн. за шкоду заподіяну його транспортному засобу, висновком експертного дослідження, на яке не було запрошено відповідача, визначено, що матерільний збиток завданий власникові автомобіля "VOLKSWAGEN CADDY" станом на 13.02.2021 року в результаті його пошкодження внаслідок ДТП та вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля складають 29457,64 грн, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача різниці між вартістю пошкоджень, яких зазнав в результаті ДТП автомобіль, належний позивачу та сумою страхового відшкодування, що йому виплачене. Стосовно вимоги про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди вказала, що позивачем не доведено завдання йому відповідачем будь яких моральних збитків. Окрім того, просила відмовити в задоволенні вимоги ОСОБА_4 про стягнення з відповідача витрат на проведення експертного дослідження, оскільки такі витрати не відносяться до судових витрат.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши виступи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 15 лютого 2021 року о 18 год 45 хв в місті Рівне по вулиці Макарова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої було пошкоджено автомобіль марки Volkswagen Caddy, який належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Учасниками ДТП, якими є сторони, складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до пункту 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно з даним повідомленням ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ СК "ВУСО" за договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № 200877400.

Як вбачається із копії відповіді на адвокатський запит представника ПрАТ СК "ВУСО" Пронякіна Є.В. на ім"я адвоката Брусніка І.А. ПрАТ «СК «ВУСО» виконуючи свої зобов`язання за полісом №200877400 сплатило на рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 24 932,10 грн. Підставами для відповідного розрахунку суми страхового відшкодування були ст. 29, абз.2 п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 7.38, п.п.б п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Сума страхового відшкодування була розрахована наступним чином:

5724 грн. (вартість ремонто-відновлювальних робіт)+7422,49 грн. (вартість необхідних для ремонту матеріалів)+45 329,82 грн. (вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту)*(1-0,63-коефіцієнт фізичного = 29 918,52 грн.

29 918,52 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) - 4986,42 (ПДВ) =24 932,10 грн. - сума страхового відшкодування. ПрАТ «СК «ВУСО» було зменшено суму страхового відшкодування на підставі абз.2 п.36.2 ст. 36 Закону. Після надання ПрАТ «СК «ВУСО» документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту платником ПДВ, суму страхового відшкодування буде переглянуто.

Як зазначено у позовній заяві, 29.06.2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» довиплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 1388 грн. 14 коп.

Як вбачається із висновку експертного дослідження № ЕД-19/118-21/3722-АВ від 23.04.2021 року, що здійснене за заявою ОСОБА_4 , матеріальний збиток завданий власникові автомобіля "VOLKSWAGEN CADDY", номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 13.02.2021 року, в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 29487,64 гривень.

У розділі експертного дослідження "Дослідження за п 1.4" (визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ) зазначено, що вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля "VOLKSWAGEN CADDY" реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 29457,64 грн. Вказана сума відновлювального ремонту не враховує вартості відновлювальних робіт по ремонту та заміні можливих закритих (візуально невидимих) пошкоджень вузлів та агрегатів даного автомобіля, які знаходяться у зоні аварійного пошкодження, а також на малодоступних для огляду елементах кузова автомобіля.

Відповідно до ремонтної калькуляції №ЕД-19/118- 15.02.2021, що є додатком до висновку експертного дослідження від 23.04.2021р. і на яку посилався позивач у своєму позові, вартість ремонту автомобіля складає 62923,24 грн.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 6 Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Також, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Стаття 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

Постановою Верховного Суду України від 02.12.2015 року по цивільній справі №6-691цс15 роз"яснено, що відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості.

Саме на дану постанову ВСУ послався позивач як на правове обгрунтування свого позову. Проте, слід зазначити, що постанова Верховного Суду України від 02.12.2015 року по цивільній справі №6-691цс15 ухвалена за інших обставин справи, у справі що переглядалась ВСУ, потерпілий здійснив відновлювальний ремонт свого автомобіля, провівши заміну зношених деталей на нові, надавши суду відповідні докази, таким чином реальна вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля позивача була більшою, ніж виплачене йому страхове відшкодування.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. № 142/5/2092, Значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва СНД, 7 років для інших легкових КТЗ, 3 роки для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД, 4 роки для інших вантажників КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів, 5 років для мототехніки.

Пошкоджений автомобіль позивача 2011 року випуску, тобто на момент скоєння ДТП строк експлуатації вказаного автомобіля значно перевищувала п`ятирічний термін.

Враховуючи зазначене суд приймає до уваги, що при визначені розміру страхового відшкодування у даній справі страховик зобов`язаний врахувати коефіцієнт фізичного зносу.

Рішенням Верховного суду України від 22.03.2017 року по справі 910/3650/16, суд встановив, що спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, таким чином, відповідач страховик відповідальності винної у ДТП особи па підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлюваним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Позивачем ОСОБА_4 не надано суду належних доказів на підтвердження того, що ним було здійснено відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, і це потребувало використання нових вузлів, деталей, комплектуючих частин іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів і вартість цього ремонту перевищувала суму виплаченого йому страхового відшкодування.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктами 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з п. 5 вищевказаної постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Під час розгляду справи не знайшли підтвердження обґрунтування позовних вимог позивача в частині моральної шкоди, позивачем не надано доказів на підтвердження заявлених вимог в цій частині.

Окрім того не підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача і сплачена ним вартість за проведення експертного дослідження від 23.04.2021 року оскільки, для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі. В межах спірних правовідносин замовлення ОСОБА_4 експертизи та отримання експертного висновку відбулося за його ініціативою до звернення до суду з позовом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на підготовку експертного висновку. Відповідний висновок міститься у постанові КАС ВС від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а.

З огляду на встановлені судом обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність заявленого позову, у зв`язку з чим він не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення компенсації за завдану майнову шкоду - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

ОСОБА_1 АДРЕСА_1

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" м.Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31, 03150

Повний текст рішення суду складено 29 вересня 2022 року.

Суддя -