Справа № 502/840/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Балан М.В.

за участю секретаря судового засідання - Урсул Г.К.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою, яка від її імені підписана її представником ОСОБА_3 , до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_3 в позові зазначив, що з 2021 року позивач та відповідач спільно проживали у цивільному шлюбі та вели спільне господарство та вважали себе подружжям. У період спільного проживання, у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя сторін не склалось через недотримання відповідачем моралі спільного поживання, а також відповідач не надавав грошей на утримання сина та позивача у період вагітності та декрету, через що, між сторонами виникали сварки. Відповіач має постійне місце роботи, але належним чином не працевлаштований, працює на току ТОВ «Рис Бессарабії» та має грошовий дохід у сумі від 4 000 - 9 000 гривень, у залежності від сезону. В селі, біля будинку де живе відповідач, є великий город, на якому вирощується полуниця та утримуються велика рогата худоба, від продажу молочної продукції відповідач отримує дохід. На утриманні ОСОБА_2 сторонніх осіб не має, будь-яких аліментів нікому не сплачує. Малолітній син ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю окремо від відповідача та знаходиться на її утриманні, позивач самостійних доходів не має, до народження дитини ніде не працювала, так як була неповнолітньою, а на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд:

-Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;

-Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання позивача у розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трьох років.

Ухвалою судді від 22 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.

18.07.2022 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що згоден сплачувати аліменти на сина ОСОБА_4 , але в мінімальному розмірі, тобто 50 % від прожиткового мінімуму дитини. Обгрунтовуючи це тим, що він не працює і матеріально не зможе виплачувати більше, постійної роботи не має і інших прибутків також. Зазначив, що його батько хворіє та він єдиний хто доглядає за батьками. Щодо стягнення аліментів на утримання позивача ОСОБА_5 він не згоден, так як позивач сама пішла з сім`ї, забравши дитину, також зазначив, що те, що позивач написала у позовній заяві неправда та цьому є докази.

29.07.2022 року від представника позивача ОСОБА_3 на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача відповідно до вказує, що відповідач наводить не правдиві факти, які не мають під собою підґрунтя. Також зазначив, що відповідач не офіційно працює на підприємстві ТОВ «Рис Бессарабії» та має грошовий дохід у сумі від 4000-9000 гривень у залежності від сезону, що знаходить своє підтвердження у відзиву відповідача, де він вказує, що утримує батьків. Щодо довідки відповідача з податкової про не отримання доходу за 4 квартал 2021 року та 1 квартал 2022 року представник позивача зазначив що у зимовий період та перший квартал кожного року ТОВ «Рис Бессарабії» ставить своїх працівників на біржу у зв`язку з тим, що у цей час не має робіт по вирощуванню рису. Щодо довідки про хворобу батька відповідача, зазначив, що відповідач не надав жодного документу про те, що його батько не може працювати та йому потрібна стороння допомога, та відповідач є опікуном або піклувальником, та не підтверджує факту перебування батька на утриманні відповідача. Щодо пояснень відповідача, що позивач сама пішла з сім`ї, то це сталось через те, що батьки та сам відповідач принижували позивача, тому вона пішла з дому до своїх батьків. Враховуючи зазначене, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

03.08.2022 року на адресу суд від відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача, в яких він зазначає, що представник позивача у відповіді на відзив написав неправду та вказав, що працює не офіційно та не постійно, так як виходить на роботу по виклику та отримання ним доходу у розмірі 4000-9000 гривень, як вказує позивач теж неправда. Стосовно своїх батьків, відповідач пояснює, що він їх не утримує, а допомагає чим може та коли є можливість. Щодо довідки про доходи, то ця довідка надана ним за період коли вони з позивачем проживала разом, а також і коли вони розійшлись. А з приводу того, що ТОВ «Рис Бессарабії» ставить своїх працівників на біржу, це правда але стосується лише тих працівників, які офіційно працевлаштовані на підприємстві, а на не офіційно працевлаштованих працівників це не поширюється. З приводу приниження позивача батьками відповідача та ним самим то відповідач зазначив, що це не зовсім правда, так як сварились вони лише між собою, і під час сварок позивач теж ображала відповідача лайливими словами, про що є підтвердження у вигляді скріншотів переписки з позивачем. На те що, він не допомагав дитині, коли позивач пішла, відповідач зазначив, що це неправда, так як він привозив позивачу дитяче харчування, але вона його викидала. З огляду на сказане, відповідач просив стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини, а у задоволені позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивача відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , зареєстрованого та виданого 23 березня 2022 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис № 68 від 23.03.2022 року. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с. 3/.

Згідно довідки про склад сім`ї № 134 від 24.05.2022 року виданої Виконавчим комітетом Кілійської міської ради встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входять: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син, /а.с. 7/.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 18.07.2022 року № 1516-22-00880 від 18.07.2022 року наданих Кілійською державною податковою інспекцією Головного управління ДПС в Одеській області встановлено, що за період з 4 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня, /а.с.26/.

Відповідно до висновку ЛКК № 88 від 12.07.2022 року наданого Консультативно-діагностичним поліклінічним відділенням Комунального некомерційного підприємства «Вилківська міська лікарня» Вилківської міської ради встановлено, що ОСОБА_6 , 1970 року народження, проживає АДРЕСА_2 , не працює, має діагноз: ішемічна хвороба серця, стенокардія напруги ІІІ ф. кл ПУКС(02.09.21р.) не Q інфаркт міокарду. ГХ ІІІ АГ 2 ризик ІІ СН2NУНА ІІ, цукровий діабет ІІ тип ср. ст. важкості та згідно висновку голови ЛКК потребує постійного лікування, /а.с.25/.

Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Аналогічні положення містить ст. 180 СК України.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180, ч. ч. 1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів недомовилися про інше.

Відповідно до положень ч. 1 с. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», встановлено, що в 2022 році прожитковий мінімум для дітей до6 становить: з 1 липня - 2201 гривня.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обоюдного обов`язку батьків на утримання дитини, а також з урахуванням того, що позивачем не надано обгрунтованих доказів матеріальної спроможності відповідача, сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, беручи до уваги відзив відповідача, та об`єктивну потребу у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дати звернення позивача з позовом і до досягнення дитиною віку повноліття, що буде відповідати інтересам дитини по її утриманню та відповідно вказаний розмір аліментів не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тим самим частково задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з наступного.

Згідно статті 84 СК України яка передбачає право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Згідно з ч. 2 зазначеної статті, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання, у разі проживання з нею дитини, - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому наявність у матері дитини з якою остання проживає будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу.

Як було встановлено судом, відповідач є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина мешкає разом з матір`ю, позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги стан здоров`я і матеріальне становище відповідача та його обов`язок утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, а також його незгоду на виплату аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладені норми матеріального права, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трьох років в твердій грошовій сумі, в розмірі 850,00 гривень, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 207, 259, 263-265, 430 ЦПК, ст. ст. 180, 182, 183 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 24.09.2018 року органом 5133, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт № НОМЕР_4 виданий 23.09.2019 року органом 5133, РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення позивача з позовом - 07.06.2022 року і до досягнення дитиною віку повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 24.09.2018 року органом 5133, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт № НОМЕР_4 виданий 23.09.2019 року органом 5133, РНОКПП НОМЕР_5 аліменти на її утримання, щомісячно у розмірі 850,00 гривень, починаючи з дати звернення позивача з позовом - 07.06.2022 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку - ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 24.09.2018 року органом 5133, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , - 992,40 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан