Справа №:755/9898/22
Провадження №: 2/755/6103/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, - до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату позивачем судового збору, або документи, що підтверджують сплату підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Виходячи зі змісту положень ст.2 Закону України «Про судовий збір», платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пільги щодо сплати судового збору, визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до положень ч.1 ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до декількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі).

Згідно положень ч. 6 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі, якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно його долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Як роз`яснено у п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п`ятою статі 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п`ята статі 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статі 207 ЦПК).

У п. 26 цієї ж Постанови, зазначено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року №2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, з позовом до суду звернулись позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зумовлює сплату судового збору кожним позивачем пропорційно його долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Однак, в матеріалах справи міститься квитанція про сплату судового збору на суму 992,40 грн.

Виходячи з вище викладено, позивачам необхідно доплатити судовий збір у розмірі 992,40 гривень на розрахунковий рахунок Дніпровського районного суду м. Києва на дати суду докази, які підтверджують таку сплату в зазначеному розмірі.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 176, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, зазначаючи підстави для залишення позову без руху, встановлює строк для усунення недоліків, про що повідомляє позивача.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 119, 120, 121, ст. 208 - 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовну ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати трьох днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачам, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Яровенко