Справа №:755/9621/22
Провадження №: 2/755/5981/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про визнання членом сім`ї наймача, права користування квартирою та зобов`язання укласти договір найму, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Довгаль С.В. з позовом до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про визнання членом сім`ї наймача, права користування квартирою та зобов`язання укласти договір найму.

Вказана позовна заява та додані до неї документи подані в електронному вигляді через систему «Електронний суд».

Зазначену позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

В ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху вказувалось на те, що судовий збір, який підлягає сплаті за трьома вимогами немайнового характеру становить 2 977,20 грн.

Крім того, зазначалось, що представником позивача долучено до позовної заяви квитанції ID від 25 вересня 2022 року №5179-0606-4231-7554 та №1674-2301-9019-6060, призначення платежу яких - судовий збір за позовом Довгаль С.В .

З метою усунення недоліків позовної заяви, позивачеві було запропоновано подати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору за позовом ОСОБА_1 в розмірі 2 977,20 грн.

Копію зазначеної ухвали суду представником позивача отримано 03 жовтня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

13 жовтня 2022 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Довгаль С.В. на виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року про залишення позовної заяви без руху, передана судді 17 жовтня 2022 року, до якої долучено позовну заяву в новій редакції та квитанцію ID №3423-2397-0074-6132 від 08 жовтня 2022 року про сплату судового збору за позовом

Довгаль С.В. в інтересах ОСОБА_1 в розмірі 496,20 грн.

Згідно заявлених в позовній заяві в новій редакції вимог, представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_1 право користування однокімнатною квартирою

АДРЕСА_1 ; зобов`язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Отже, прохальна частина позовної заяви в новій редакції фактично містить дві самостійні вимоги немайнового характеру, за якими підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1 984,80 грн (992,40 грн*2).

Представник позивача в заяві на виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року про залишення позовної заяви без руху зазначає, що ним доплачено 496,20 грн, оскільки при звернені до суду з позовом ним сплачено 1 488,60 грн.

Разом з тим, в ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року судом зазначалось, що до позову долучені квитанції про сплату судового збору за позовом Довгаль С.В. , а не за позовом ОСОБА_1 .

Згідно роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Отже, квитанції ID від 25 вересня 2022 року №5179-0606-4231-7554 та №1674-2301-9019-6060, призначення платежу яких - судовий збір за позовом Довгаль Сергія Володимировича , не є підтвердженням сплати судового збору за звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про визнання членом сім`ї наймача, права користування квартирою та зобов`язання укласти договір найму.

Крім того, з квитанцій ID від 25 вересня 2022 року №5179-0606-4231-7554 та №1674-2301-9019-6060 не вбачається будь-якої іншої інформації, яка б надавала можливість ідентифікувати, що саме за подачу цього позову, Довгалем С.В. , як представником ОСОБА_1 , сплачено судовий збір.

Судом при постановленні даної ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що представником позивача не усунуто в повному обсязі недоліки, вказані в ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року, суд убачає визначені законом підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 8, 14, 175, 177, 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про визнання членом сім`ї наймача, права користування квартирою та зобов`язання укласти договір найму - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: