Провадження № 2-п/752/9/22
У Х В А Л А

Іменем України

29.09.2022 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Гладибороди Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10.10.2019р. у справі №752/19197/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в присутності:

представник заявника (представник відповідача): Южда С.М. (ордер серія КВ №4312771 від 21.12.2021р.).

позивач: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 10.10.2019р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 121 949,04 грн., судовий збір у сумі 1 219,50 грн.

Від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 10.10.2019р., за якою він просить переглянути заочне рішення, скасувати його та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обгрунтування заяви зазначає, що не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду даної справи, тому його неявка в судове засідання і неподання суду відзиву відбулися з поважних причин. Так, з матеріалів справи слідує, що суд надсилав повідомлення про розгляд справи та заочне рішення суду за неправильною адресою, за якою відповідач не мешкав та не був зареєстрований. Також він вказує, що із заочним рішенням суду не погоджується, вважає його незаконним і таким, що підлягає скасуванню. Відповідач звертає увагу на те, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Обов`язок із виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладено на страхову компанію до завершення процедури її ліквідації в особі ліквідаційної комісії, а у разі недостатності коштів (майна) на МТСБУ. Із заочного рішення вбачається, що Голосіївським районним судом міста Києва не встановлювалося випадків, за існування яких у ТДВ «СТ «Домінанта» не виникає обов`язку із виплати страхового відшкодування позивачу, та не досліджувалося, чи є ДТП, на підставі якого завдано шкоду майну позивача, виключенням із страхового випадку. Також, як вказує позивач, важливим доказом та обставиною, яка підлягає з`ясуванню для правильного розгляду даної справи судом першої інстанції, є необхідність встановлення, чи було застраховано позивачем належний йому транспортний засіб за договором добровільного страхування майна, чи отримував позивач страхове відшкодування за таким договором. Судом при розгляді справи не встановлено, чи звертався позивач до своє страхової компанії з вимогою виплатити страхове відшкодування у відповідній грошовій сумі замість страхової компанії відповідача. Неналежне повідомлення відповідача про розгляд даної справи призвело до неможливості надання відповідачем пояснень, заперечень по суті справи та витребування та дослідження доказів та фактичних даних, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідач позбавлений був можливості надати заперечення щодо вартості відновлювального ремонту, наведеного рахунку, а так само і позбавлений можливості заявити клопотання про проведення експертизи для встановлення вартості відновлювального ремонту. Крім того, судом не було досліджено, чи проведено позивачем ремонтні роботи та на вказану в рахунку суму або в іншому місці на іншу суму.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.01.2022р. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 10.10.2019р. прийнято до розгляду та призначено її розгляд.

Дослідивши матеріали справи, заяви, заслухавши пояснення представника заявника, який підтримав вимоги заяви, позивача, який заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення.

Таким чином, для скасування заочного рішення суду необхідна наявність одночасно двох умов.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, частинами 1, 3 ст. 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Положення ч. 5 та ч. 6 ст. 128 ЦПК України визначають, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасниками судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судового повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Як на поважність причин неявки в судові засідання з розгляду справи заявник вказує те, що він не був повідомлений судом належним чином про дату, час та місце слухання справи, і суд розглянув справу за його відсутності без належного повідомлення про розгляд.

Так, як зазначає відповідач, він зареєстрований та проживає у приватному будинку за адресою АДРЕСА_1 . На підтвердження цьому факту надана копія паспорта з відповідною відміткою про реєстрацію відповідача.

Так, як вбачається, в позовній заяві зазначена адреса відповідача як АДРЕСА_2 .

Позовна заява, ухвала про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу на адресу АДРЕСА_2 .

Повістка про виклик до суду у судове засідання на 07.05.2019р. направлена відповідачу на адресу АДРЕСА_2 .

Ухвала про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.10.2019р. направлялась відповідачу на адресу АДРЕСА_2 .

Таким чином, судом встановлено, що на адресу місця реєстрації відповідача АДРЕСА_1 , судові повістки про виклик до суду не направлялися. Судова повістка про виклик у судове засідання на 07.05.2019р. направлялась на адресу, вказану в позові.

Разом з тим, слід відмітити, що, як зазначено вище, для скасування заочного рішення суду необхідна наявність одночасно двох умов, у тому числі докази, на які посилається заявник, повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку, що її обґрунтування є фактично непогодження з винесеним рішенням по суті.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Отже, враховуючи наведене, суд виходить з того, що відповідачем не доведено належними засобам доказування обставини та умови, які б дозволяли суду дійти висновку про необхідність скасування ухваленого заочного рішення, з огляду на що заява про перегляд заочного рішення від 10.10.2019р. у справі №752/19197/18 залишається без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 287 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10.10.2019р. у справі №752/19197/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення.

2. Роз`яснити, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

3. Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 30.09.2022р.

Суддя І.О. Ольшевська