06.10.2022 Єдиний унікальний номер 205/6505/22
Провадження № 2/205/2830/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2022 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

04.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, через систему «Електронний суд», з позовною заявою до ОСОБА_2 про розвівання шлюбу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що даний позов не може бути прийнятий до провадження та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивач, у змісті позовної заяви також зазначає, що розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складається із витрат зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн.

Проте, до матеріалів позовної заяви позивачем не додано доказу сплати судового збору, як і не міститься відповідних посилань про його наявність в додатках до позовної заяви вказаних у відповідному переліку додатків зазначеного позивачем.

Також, слід зазначити, що відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - становить 2481 гривні.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу з 01 січня 2022 року становить 992,40 грн., а ні 704,80 грн., як зазначено у змісті позову.

Відповідно до ч. 4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Проте, відповідних посилань на звільнення позивача від сплати судового збору позовна заява не містить, як і відсутні документи які б вказували на наявність у позивача пільг щодо сплати судового збору визначених у ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачу слід надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або надати документи та відповідні обґрунтування, які підтверджують підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом.

Також, ч. 5 ст. 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заявляючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, позивач додає до матеріалів позову, через систему «Електронний суд» скановане свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 зареєстрованого між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25 червня 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 671.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що до позовної заяви про розірвання шлюбу додаються: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

При цьому, у вказаному п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснюється, що у разі невиконання зазначеної вимоги позовна заява має бути залишена без руху.

Таким чином, звертаючись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, позивач повинен надати суду саме оригінал свідоцтва про шлюб, якого надано не було.

Слід зазначити, що Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», визначені функції органів державної реєстрації актів цивільного стану щодо видач свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Статтею 19 Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров`я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування.

Таким чином, в разі якщо оригінал свідоцтва про шлюб втрачено, загублено, пошкоджено, чи знищено, позивач не позбавлений права звернутися до органу державної реєстрації актів цивільного стану про повторну видачу свідоцтва про шлюб.

Крім того, частина 1 статті 96 ЦПК України визначає, що оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

А отже при наданні до суду оригіналу свідоцтва про шлюб, позивач не позбавлений права на його повернення.

Крім того, слід зазначити наступне.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За загальним правилом визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивач у змісті позову посилається на положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України та зазначає, що місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою в паспорті.

Однак, відповідно до відмітки в паспорті серія та номер НОМЕР_2 виданого 25.07.2016 року Криничанським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_2 (відповідач), на сторінці 11 (одинадцятої), міститься відмітка датою 09.07.2010 р. Криничанського РС ГУДМС України в Дніпропетровській області, в якій зазначено: місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , а ні адреси яку вказує у позові позивач: АДРЕСА_1 .

Наявності відміток в паспорті на ім`я відповідача про зареєстроване місце проживання останньої, про яке вказує позивач у позовній заяві: АДРЕСА_1 , матеріали позову не містять.

Крім того, як вказує позивач у змісті позову та підтверджується копією свідоцтва про народження, сторони у справі мають дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 2 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Отже, положення ч. 2 ст. 28 ЦПК України, визначають право звернення за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або право розгляду за зареєстрованим місцем проживання будь-кого з подружжя за наявності між ними домовленості.

Проте, позивач не зазначає про наявність домовленості між подружжям щодо місця розгляду даної позовної заяви про розірвання шлюбу, або перебування на його утриманні спільної з відповідачем дитини.

Також, ч. 9 ст. 28 ЦПК України передбачає, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Проте, наявності доказів визначених ч. 9 ст. 28 ЦПК України, які б доводили наявність підстав звернення з даним позовом саме до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, до позовної заяви не надано.

Таким чином, позивачем не доведено доказами посилань щодо підсудності справи про розірвання шлюбу Ленінському районному суду м. Дніпропетровська в порядку ч. 1 ст. 27 ЦПК України, як на це зазначає позивач, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про необхідність залишення без руху даної позовної заяви з наданням позивачу строку для усунення вказаних вище недоліків, а саме: надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або надання документів та відповідних обґрунтувань, які підтверджують підстави для звільнення позивач від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом; надання оригіналу свідоцтва про шлюб; надання доказів звернення позивача до суду в порядку ч. 1 ст. 27 ЦПК України, як останнім зазначено у позові.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення визначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо у визначений строк встановлені недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Н.О. Бізяєва