КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/3081/2022 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Ратнікової В.М., Шкоріної О.І.,

при секретарі: Панчошній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» про визнання договору нікчемним, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 26 вересня 2019 року сторони уклали Договір №26-09-19-01-А про надання коштів в сумі 60 000 грн з кінцевим строком повернення 25 вересня 2020 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 42% річних.

Вказувала, що 26 вересня 2019 року для забезпечення виконання договору було укладено Іпотечний договір.

До договору №26-09-19-01-А від 26 вересня 2019 року було укладено п`ять договорів про внесення змін та доповнень, а саме :

договір№1 від 15.10.2019 року до Договору№26-09-19-01-А від 26 вересня 2019 року;

договір №2 від 20.01.2020 року до Договору№26-09-19-01-А від 26 вересня 2019 року;

договір №3 від 19.03.2020 року до Договору№26-09-19-01-А від 26 вересня 2019 року; договір №4 від 29.04.2020 року до Договору№26-09-19-01-А від 26 вересня 2019 року;

договір №5 від 29.05.2020 року до Договору№26-09-19-01-А від 26 вересня 2019 року.

За Договором №5 про внесення змін та доповнень до Договору№26-09-19-01-А від 26 вересня 2019 року кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у сумі 571 104 грн 99 коп.

Відповідно до Додатку №6 від 26 вересня 2019 року загальна вартість кредиту складає 767 306 грн 77 коп., однак на рахунок позивачки надійшло близько 250 000 грн. в сукупності.

Зазначала, що не відмовляється від своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів.

Проте, вказувала, що повністю довіряючи «Гелексі Фінанс» вважала, що в момент укладення договору сторони діють у повній відповідності до вимог закону і тому підписала Договір.

Однак, уважно ознайомившись з текстом договору, чинним законодавством України, в тому числі Цивільним кодексом України, дійшла висновку, що Кредитний договір укладений з порушенням вимог закону, а саме, в частині предмету кредитного договору.

Відповідно до п.1.1. Договору №5 Кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у сумі 571 104 грн 99 коп., однак не виконавши умови договору кредитор порушив його.

Вказувала, що зверталася письмово до ТОВ «Гелексі фінанс» із заявою про надання бухгалтерських документів та розрахунку заборгованості, проте відповіді на заяву не отримала.

Тому, просила визнати недійсним Договір №5 від 29.05.2020 року в частині предмету договору, а саме: суми кредитних коштів у зв'язку з порушенням Кредитором своїх зобов'язань. Зробити перерахунок заборгованості за кредитним договором та внести зміни та доповнення до договорів №1, №2,№3,№4,№5 до даного кредитного договору у зв'язку з невиплатою Кредитором повної суми кредитних коштів.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2021 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявних в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

За таких умов, рішення Печерського районного суду міста Києва від 19.07.2021 року необхідно скасувати, а позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Гелексі Фінанс» задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Дударенко А.М. - представник ТОВ «Гелексі Фінанс» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Вказує, що скаржник не зазначає, в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення, які саме обставини, які мають значення для справи, не встановлені або неправильно встановлені, та чи мали місце необґрунтована відмова у прийнятті доказів, неправильне їх дослідження або оцінка.

Також не зазначено, які обставини підлягають встановленню апеляційним судом, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, та не наведено жодного заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Зазначає, що в апеляційній скарзі фактично продубльовано зміст позовної заяви, у позові, як і у апеляційній скарзі, процитовані норми ЦК України, статті ЗУ «Про звернення громадян» та зазначено лише, що ОСОБА_1 отримала на рахунок близько 250 тисяч гривень, а не 767 306 грн 77 коп., які зазначені як загальна вартість кредиту згідно Договору №26-09-19-01 А від 26 вересня 2019 року зі змінами і доповненнями.

Вважає, що суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Суд керувався такими нормами процесуального права, як ст.ст.77, 79, 81 ЦПК України.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, встановив, що позивач неодноразово звертався до відповідача з письмовими заявами про збільшення суми кредиту, готував та надавав перелік документів, що встановлений кредитодавцем, який потрібно зібрати клієнту при заповненні заяви на кредит, укладав з відповідачем додаткові угоди до договору, отримував кредитні кошти готівкою у касі відповідача та шляхом безготівкового перерахування сум кредиту на рахунки, вказані позивачем у заяві.

Також зазначає, що суд першої інстанції застосував норми матеріального права ст.ст.203, 215, 216, 626, 1054 ЦК України, які підлягали застосуванню, та дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для визнання недійсним Договору №5 від 29.05.2020 року в частині предмету договору, а саме: суми кредитних коштів у зв`язку з порушенням кредитором своїх зобов`язань, здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором та внесення змін та доповнень №1, №2, №3, №4, №5 до даного кредитного договору у зв`язку з невиплатою кредитором повної суми кредитних коштів, оскільки договір укладений відповідно до норм чинного законодавства і позивачкою отримувались кошти відповідно до умов договору.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга необґрунтована, безпідставна, і тому не підлягає до задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання недійсним Договору №5 від 29.05.2020 року в частині предмету договору, а саме: суми кредитних коштів у зв`язку з порушенням Кредитором своїх зобов`язань, здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором та внесення змін та доповнень №1, №2, №3, №4, №5 до даного кредитного договору у зв`язку з невиплатою Кредитором повної суми кредитних коштів, оскільки договір укладений відповідно до норм чинного законодавства, і позивачкою отримувались кошти відповідно до умов договору.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 26 вересня 2019 року уклали Договір №26-09-19-01-А надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту про надання кредиту в сумі 60 000 грн. з кінцевим строком повернення 25 вересня 2020 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 42 відсотки річних, і відповідно до п.1.8.1.Договору реальна річна процента ставка складала 51,50 % річних.

26 вересня 2019 року сторони уклали Іпотечний Договір для забезпечення виконання зобов`язання за Договором №26-09-19-01-А. Позивач передав в іпотеку відповідачу нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Також ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 26 вересня 2019 року уклало з ОСОБА_2 . Договір поруки.

Кредит в сумі 50 000 грн. надано позивачу шляхом безготівкового перерахування на рахунок вказаний позичальником у заяві за вхідним №1243 від 26.09.2019 року на отримання позики, на умовах фінансового кредиту від 26 вересня 2019 року.

Кошти у сумі 50 000 грн згідно заяви за вхідним №1243 від 26.09.2019 року перераховані на картковий рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням №1440 від 26 вересня 2019 року.

Також за дорученням позивача згідно заяви за вхідним №1243 від 26.09.2019 року відповідач 26 вересня 2019 року перерахував 4 300 грн ОСОБА_3 , 5 700 грн. ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується платіжним дорученням №1441 від 26 вересня 2019 року та

№1442 від 26 вересня 2019року.

Позивачка 15 жовтня 2019 року звернулася до відповідача з письмовою заявою

№1339 про збільшення суми кредиту згідно Договору №26-09-19-01-А на 65 000 грн.

Так, 15 жовтня 2019 року сторони уклали Договір №1 про внесення змін та доповнень до Договору №26-09-19-01-А Сторони виклали п.1.1 в новій редакції: «1.1. За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 125 000 тисяч гривень, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 42 відсотки річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором. Тип процентної ставки - фіксована.

Додатково кредитні кошти у сумі 50 000 гривень згідно заяви за вхідним №1340 15.10.2019 року перераховані на картковий рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_1 що підтверджується платіжним дорученням №1604 від 15 жовтня 2019 року.

Також за дорученням позивача згідно заяви за вхідним №1340 від 15.10.2019 року відповідач 15 жовтня 2019 року перерахував 3 000 грн. ОСОБА_3 , 12 000 грн. ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується платіжним дорученням №1605 від 15 жовтня 2019 року та

№ 1606 від 15 жовтня 2019 року.

Встановлено, що 20 січня 2020 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою №1958, про збільшення суми кредиту згідно Договору №26-09-19-01 на 97 772 грн та 20 січня 2020 року сторони уклали Договір №2 про внесення змін та доповнень до Договору №26-09-19-01-А. Сторони виклали п.1.1, в новій редакції: «1.1. За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти Позичальникові у сумі 222 772 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 48 відсотки річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором. Тип процентної ставки - фіксована.

Додатково кредитні кошти у сумі 44 272 грн надано позивачу готівкою у касі відповідача 20 січня 2020 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 20.01.2020 року, та 30 500 грн. надано позивачу готівкою у касі відповідача 21 січня 2020 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 21.01.2020 року, згідно заяви за вхідним №1959 від 20.01.2020 року.

Кошти у сумі 20 000 грн перераховані на картковий рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_1 згідно заяви за вхідним №1960 на отримання позики, в тому числі, на умовах фінансового кредиту від ТОВ «Гелексі Фінанс» згідно договору про внесення змін та доповнень №2 до Договору №26-09-19-01-А надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 20 січня 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням №167 від 20 січня 2020 року.

Також за дорученням позивача згідно заяви за вхідним №1960 від 20.01.2020 року відповідач 20 січня 2020 перерахував 3 000 грн ОСОБА_3 , що підтверджується платіжним врученням № 168 від 20 січня 2020 року.

Позивач 19 березня 2020 року звернулася до відповідача із заявою вхідним №2394 про збільшення суми кредиту згідно Договору №26-09-19-01-А на 107 761 грн 72 коп.

19 березня 2020 року сторони уклали Договір №3 про внесення змін та доповнень до Договору №26-09-19-01-А.

Сторони виклали п.1.1, в новій редакції: «За цим Договором Кредитодавець обов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 330 533 гривні 72 копійки, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 48 відсотків річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором. Тип процентної ставки - фіксована.

Додатково кредитні кошти у сумі 47 761 грн 72 коп. надано позивачу готівкою у касі відповідача 19 березня 2020 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 19.03.2020 року. 27 000 грн надано позивачу готівкою у касі відповідача 20 березня 2020 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 20.03.2020 року, згідно заяви за вхідним №2395 від 19.03.2020 року.

Кошти у сумі 30 000 грн перераховані на картковий рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_1 згідно заяви за вхідним №2396 від 19.03.2020 року на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «Гелексі Фінанс» згідно Договору про внесення змін та доповнень №3 до Договору №26-09-19-01-А надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 19 березня 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням №592 від 19 березня 2020 року.

Крім того, за дорученням позивача згідно заяви за вхідним №2396 від 19.03.2020 року відповідач 19 березня 2020 перерахував 3 000 грн ОСОБА_3 , що підтверджується платіжним дорученням № 589 від 19 березня 2020 року.

Позивач 29 квітня 2020 року звернулася до відповідача із заявою за вхідним №2585 про збільшення суми кредиту згідно Договору №26-09-19-01-А на 159 563 грн. 49 коп. та 29 квітня 2020 року сторони уклали Договір №4 про внесення змін та доповнень до Договору №26-09-19-01-А. Сторони виклали п.1.1 в новій редакції: «1.1. За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 490 097 грн 21 коп. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 48 відсотків річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором. Тип процентної ставки - фіксована.

При цьому за Договором №4 сума, що надається Кредитодавцем Позичальникові становить 159 563 (Сто п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят три) гривні 49 опійок, а загальна сума неповернутої позики складає 486 150 гривень 78 копійок.

Додатково кредитні кошти у сумі 36 863 грн. 49 коп надано позивачу готівкою в касі відповідача 29 квітня 2020 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 29.04.2020 року, 49 900 грн. надано позивачу готівкою у касі відповідача 30 квітня 2020 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 30.04.2020 року, та 49 800 грн надано відповідачем 04 травня 2020 року згідно заяви за вхідним №2586 від 29.04.2020 року.

Кошти у сумі 20 000 грн перераховані на картковий рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_1 згідно заяви за вхідним №2587 від 29.04.2020 року на отримання позики, що підтверджується платіжним дорученням №801 від 29 квітня 2020 року.

Також за дорученням позивача згідно заяви за вхідним №2587 від 29.04.2020 року, відповідач 29 квітня 2020 перерахував 3 000 грн ОСОБА_3 , що підтверджується платіжним дорученням №805 від 29 квітня 2020 року.

Позивач 29 травня 2020 року звернулася до відповідача з письмовою заявою за вхідним №2767 про збільшення суми кредиту згідно Договору №26-09-19-01-А на 81 007 грн. 78 коп. та 29 травня 2020 року уклали Договір №5 про внесення змін та доповнень до Договору №26-09-19-01-А. Сторони виклали п.1.1, в новій редакції: «1.1. За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти Позичальникові у сумі 571 104 грн. 99 коп. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 48 відсотків річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором. Тип процентної ставки - фіксована.

При цьому за Договором №5 про внесення змін та доповнень до Договору загальна сума неповернутої позики склала 567 158 грн 56 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем повністю заперечуються необґрунтоване твердження позивача про ненадання кредитних коштів за Договором №5 про внесення змін та доповнень до Договору №26-09-19-01-А надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 29 травня 2020 року, кредитні кошти позивач отримав повністю.

Кредитні кошти за Договором №5 від 29 травня 2020 року у сумі 31 107 грн 78 коп. надано позивачу готівкою у касі відповідача 29 травня 2020 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 29.05.2020 року, 46 900 грн надано позивачу готівкою у касі відповідача 01 червня 2020 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 01.06.2020 року, згідно заяви за вх. № 2767 від 29.05.2020 року.

Кошти у сумі 3 000 грн, перераховані за дорученням позивача 01 червня 2020 року ОСОБА_3 , що підтверджується платіжним дорученням № 1042 від 01 червня 2020 року на підставі заяви вх. № 2769 від 29 травня 2020 року.

Судом також встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача з письмовими заявами про збільшення суми кредиту, готував та надавав перелік документів, що встановлений кредитодавцем, який потрібно зібрати клієнту при заповненні заяви на кредит.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин.

За ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі передбачені кредитним договором.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачені підстави, за наявності яких правочин може бути визнаний недійсним, а саме: недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою (зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, п`ятою (правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним) та шостою (правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей) статті 203 ЦК України.

За ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відсутності підстав для визнання недійсним Договору №5 від 29.05.2020 року в частині Предмету договору, а саме, суми кредитних коштів у зв'язку з порушенням Кредитором своїх зобов'язань, здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором та внесення змін та доповнень №1, №2, №3, №4, №5 до даного кредитного договору у зв'язку з невиплатою Кредитором повної суми кредитних коштів, оскільки договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та позивачкою отримувались кошти відповідно до умов договору, і тому позов не підлягав до задоволення.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2022 року.

Головуючий:

Судді: