З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" квітня 2022 р. Справа № 606/2031/21
Номер провадження2/608/183/2022
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Запорожець Л. М.
з участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , третьої особи: служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. В позовній заяві вказав, що 20 квітня 2019 року уклав шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Теребовля і прожив з нею до 20 червня 2020 року, після чого розлучилися. Від шлюбу народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із нею. Зазначає, що шлюб розірвали 12 квітня 2021 року. Після розірвання шлюбу відповідачка не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, не приймає ніякої участі у його вихованні. Він проживає у приватному житловому будинку по АДРЕСА_1 у своїх батьків. Офіційно зареєструватися на роботу не має можливості, бо ніде не набирають. Він підробляє час від часу на за морозці в м. Тернопіль, с.Острів, фірма - 777, де отримує заробітну плату у сумі 15.000 (п`ятнадцять тисяч) гривень на місяць. Відповідачка не надає ніяких коштів для виховання дитини, покупки одежі продуктів та у лікуванні сина. Вона часто зловживає спиртними напоями та перебуває у стані алкогольного сп`яніння, брутально висловлюється на його адресу. Відповідачка алькогольно залежна. Вказує, що від сусідів колишньої дружини дізнався, що в останній час вона постійно зловживає спиртними напоями, ніде не працює і майже не займається вихованням сина. Тому із сестрою ОСОБА_5 поїхали на ту адресу, де вона проживала в м. Теребовля забрати свого сина від неї. Дитина була недоглянута, не купана, на тілі багато висипки, Він забрав сина до себе, вилікував його, де він проживає до цього часу. Вказує, що має роботу, постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно. Натомість, його колишня дружина ніде не працює, не має доходу, зловживає спритними напоями, негативно характеризується за місце проживання. Вважає, що дитині краще буде проживати разом із ним, тому звернувся до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Стасишин Ю. В. в судове засідання не з`явилися, на адресу суду поступила заява про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задоволити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, судом належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, про що свідчить оголошення, розміщене на офіційному веб. порталі судової влади України.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, на адресу суду поступила заяіа про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задоволити. Також надіслали Висновок органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому вбачають за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком - ОСОБА_1 .
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, враховуючи подані заяви, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів.
Судом встановлено, що сторонни перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2019 року.
Від даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2021 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Теребовля.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 10 вересня 2021 року, складеного депутатом міської ради в присутності сусідів вбачається, що ОСОБА_1 , 1993 року народження проживає в с. Нова Могильниця Теребовлянського району, який належить його дядькові ОСОБА_7 . В господарстві утримує дрібну домашнюю птицю, у користуванні є земельна ділянка. Син ОСОБА_4 з липня 2021 року проживає разом із батьком.

Згідно довідки № 09-06/18/85 від 17 вересня 2021 року Теребовлянської міської ради Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за реєстрацією в АДРЕСА_1 . За час проживання в селі характеризується із задовільної сторони, проживає з матір`ю. Поважає родичів, жителів села. Працьовитий, завжди приходить на допомогу. Скарг до останнього не надходило.

Згідно довідки № 09-04/18/263 від 27 липня 2021 року Теребовлянської міської ради Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за реєстрацією в АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мамою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та вітчимом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що дитина здорова.

Комісія з питань захисту прав дитини Теребовлянської міської ради Тернопільської області своїм рішенням № 52 від 17 листопада 2021 року вирішила рекомендувати службі у справах дітей міської ради підготувати проєкт рішення виконавчого комітету міської ради і висновку органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з його батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради Тернопільської області № 305 від 23.11.2021 року про доцільність визначення місця проживання дитини вбачається, що орган опіки і піклування, спираючись на встановлені обставини, вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з його батьком ОСОБА_1 .

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 Сімейного кодексу України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Частиною 3 статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України).

Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із суб`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

За приписами частин 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні позовних вимог сторін суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір, враховуючи вищевказані норми матеріального права, у повному обсязі встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд встановив, що батько дитини має постійне місце проживання, він створив всі умови для проживання, виховання та розвитку сина. При цьому судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з батьком.

Таким чином, враховуючи інтереси дитини ОСОБА_4 , його сталі соціальні зв`язки за місцем проживання батька, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком підлягають задоволенню, оскільки умови для проживання дитини з батьком в повній мірі можуть забезпечити її повноцінний розвиток, виховання, що підтверджується відповідним актом обстеження умов проживання та висновком органу опіки та піклування.

Суд звертає увагу, що мати дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати.

Визначаючи місце проживання дитини з батьком, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд при вирішенні спору надав першочергове значення саме найкращим інтересам дитини.

Судові витрати покласти на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

Керуючись ст.ст. 19, 141, 150, 161, 171 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 з батьком ОСОБА_1 , 1993 року народження, жителем с. Нова Могильниця, Тернопільського (Теребовлянський) району, Тернопільської області.

Процесуальні витрати покласти на сторони в розмірах фактично ними понесених.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 606/2031/21.

Заочне рішення набрало законної сили " " ________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію заочного рішення видано " " ________________ року.

Секретар: