Справа № 167/60/22
Номер провадження 2/167/120/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю:

секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

третьої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свій позов мотивує тим, що вона з 10 серпня 2003 року по 25 червня 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_1 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2012 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина.

ІНФОРМАЦІЯ_2 їх з відповідачем син ОСОБА_1 досяг повноліття і стягнення аліментів на його утримання припинилось. Однак, син продовжує навчання у Львівському національному медичному університеті імені Данила Галицького. Зазначає, що форма навчання денна, а тому він не може працювати, однак потребує матеріальних витрат на їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, а також сплачує кошти за проживання у гуртожитку. Зазначає, що самостійно забезпечити потреби сина не може, а відповідач добровільно надавати допомогу на утримання повнолітнього сина відмовляється, хоча є працездатним, фізично здоровим, зареєстрований як фізична особа підприємець, займається торгівельною діяльністю, інших дітей на утриманні немає. Ураховуючи наведене просить суд стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною 23 років.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 14 лютого 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено 10 березня 2022 року о 11 год 00 хв.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 10 березня 2022 року постановлено залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1

09 березня 2022 року відповідач подав відзив на позовну заяву в якому позов визнав частково та просив стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн щомісячно. Зазначив, що кошти на утримання сина надає, зокрема, для навчання сину здійснював придбання комп`ютерної техніки, а також у грудні 2021 року та у січні 2022 року на прохання сина надавав грошові кошти. Посилаючись на ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказав, що стягнення аліментів повинно відбуватися на користь сина, а не на користь матері, оскільки він є повнолітнім і має право розпоряджатися такими коштами.

Позивач та відповідач будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що навчається в Львівському національному медичному університеті імені Данила Галицького, денної форми навчання за державним замовленням, отримує стипендію, не працює, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки витрати пов`язані з його утриманням несе лише мама. Зазначив, що батько добровільно в грудні 2021 року дав йому кошти в розмірі 50 євро, в січні 2022 року передав планшет, який, на його думку, був у користуванні. Суду зазначив, що він проживає в гуртожитку за який в місяць сплачував 520 грн до 16 січня 2022 року, а на теперішній час - 900 грн, придбавав підручники для навчання вартість яких складає 300-500 грн, спеціальний одяг - халати, шапочки, бахіли. Крім цього, зазначив, що його витрати також складають: проїзд з м. Львова до місця проживання орієнтовно 1 раз на два тижні, харчування, проїзд по м. Львів між навчальними корпусами. Разом з цим, вказав, що займається музикою і мама несе витрати по утриманню в належному стані музичного інструменту. Зазначив, що орієнтовно його витрати пов`язані з навчанням складають 3500 - 4000 грн, не заперечує щодо стягнення аліментів на його утримання в користь позивача.

Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції.

Шлюб між сторонами розірвано 26 червня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 16 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції.

З довідки, виданої Львівським національним медичним університетом імені Данила Галицького № 2947 від 14 вересня 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 є студентом І курсу другого медичного факультету Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, денної форми навчання за державним замовленням, термін навчання до 30 червня 2027 року.

Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від обов`язку утримувати сина у зв`язку з тим, що він продовжує навчання, звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 СК України).

Згідно з ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно з ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

На підставі ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 досягнув 18 років, тобто став повнолітнім, однак продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, проживає разом матір`ю, самостійно не працює у зв`язку з тим, що є студентом денної форм навчання держзамовлення.

Позивач як на підставу своїх вимог зазначила, що самостійно забезпечити сина усім необхідним вона не може. Стороною позивача не надано суду належних доказів про конкретний розмір щомісячних витрат, які необхідні для утримання сина, а тому суд позбавлений можливості встановити у якому розмірі надається допомога ОСОБА_1 його матір`ю.

Відповідач на даний час є приватним підприємцем, отримує доходи, здоровий, інших осіб на утриманні не має.

Стаття 199 СК України пов`язує надання матеріальної допомоги для повнолітніх дочки або сина лише з необхідними витратами на навчання і не зобов`язує батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання на тих умовах, що і неповнолітніх дітей. При цьому при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Таким чином, беручи до уваги встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач має можливість надавати своєму повнолітньому сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальну допомогу в зв`язку з продовженням навчання, про що не заперечив відповідач.

При визначенні розміру аліментів, суд ураховує, що ОСОБА_1 навчається у Львівському національному медичному університеті імені Данила Галицького на держзамовленні та отримує стипендію, яка з 01 січня 2022 року становить 1980 грн в місяць, сукупний розмір витрат пов`язаних з навчанням, що становить 3500-4000 грн, спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про те, що право ОСОБА_1 , який є повнолітнім, але продовжує навчання, на утримання з боку батька підлягає захисту, а пред`явлений позивачем позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн щомісяця, починаючи від дня подання позову до суду.

На думку суду визначений розмір аліментів забезпечить належне виконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків щодо утримання дитини на період його навчання та забезпечить у повній мірі матеріальні потреби дитини пов`язані з навчанням.

Щодо заперечень відповідача про стягнення аліментів на користь позивача та покликання на необхідність стягнення аліментів саме на користь сина ОСОБА_1 необхідно зазначити таке.

Згідно приписів ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм сімейного та цивільного законодавства, право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, має як той з батьків, з ким проживає дитина, так і сама повнолітня дитина, а відтак, аліменти можуть стягуватись на користь того з батьків, хто звернувся до суду з позовом чи при зверненні повнолітньої дитини безпосередньо в її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 992,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, на період навчання, починаючи з 31 січня 2022 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 11 квітня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай