ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1893/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Шаповалової К.В.

за участі секретаря судових засідань Лісовської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва (вул. О. Кошиця, 5а) у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до ОСОБА_1 , в інтересах якої діє опікун - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-Реконструкція" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 . Відповідачі є користувачами послуг в квартирі АДРЕСА_2 даного будинку. У зв`язку із несплатою коштів за отримані послуги, у них виникла заборгованість, яка складає 96 805, 79 грн. та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 грудня 2021 року цивільну справу № 753/25852/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 22 грудня 2021 року.

04 січня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідачів.

04 лютого 2022 року на адресу суду надійшли відомості від Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, відповідно до яких зазначено, що відповідач ОСОБА_1 є недієздатною особою та її опікуном є ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 21 березня 2022 року на 11:00 год.

Судове засідання 21 березня 2022 року не відбулось оскільки, відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Згодом судове засідання було призначено на 20 червня 2022 на 10:00 год.

29 квітня 2022 року на адресу суду від КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації надійшли відомості стосовно того, що власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18 вересня 2008 року.

У судове засідання 20 червня 2022 року з`явився законний представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності ( вх. №23477). ОСОБА_2 просив відкласти судове засідання, з метою ознайомлення з позовними вимогами, так як копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками не була отримана відповідачем. Разом з тим, останній зауважив, що відповідач ОСОБА_3 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження чого долучив копію свідоцтва про смерть останнього.

Ухвалою суду від 20 червня 2022 року провадження у цивільній справі №753/25852/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до ОСОБА_1 , в інтересах якої діє опікун - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було закрито в частині вимог до ОСОБА_3 , у зв`язку із смертю останнього. Судове засідання у справі відкладено на 02 серпня 2022 року.

У судове засідання призначене на 02 серпня 2022 року з`явився законний представник відповідача ОСОБА_2 , заперечив щодо заявлених позовних вимог, зазначив, що відповідач ОСОБА_1 в квартирі не проживає, послугами не користується. Оскільки остання визнана судом недієздатною, а ОСОБА_2 є її опікуном, вона проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_4 . Разом з тим ОСОБА_2 надав копії актів, які підтверджують факт проживання ОСОБА_1 за вищевказаною адресою.

02 серпня 2022 року законним представником відповідача - ОСОБА_2 було подано до суду заяву про застосування позовної давності.

Судове засідання призначене на 24 серпня 2022 року не відбулось та було перенесено на 21 вересня 2022 року.

19 вересня 2022 року на адресу суду від законного представника відповідача - ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судове засідання 21 вересня 2022 року сторони не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Від законного представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, доводи законного представника відповідача - ОСОБА_2 , суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 18 вересня 2008 року.

Звертаючись із позовом до суду позивач вказує, що відповідач у період з листопада 2014 року не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення, та з липня 2014 року не вносила плату за отримані послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого у неї станом на 1 листопада 2021 року утворилась заборгованість за надані послуги в розмірі 71 423,54 грн., з яких 28 102,14 грн заборгованість за послуги з централізованого опалення та 43 321, 40 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води.

Позивач просив стягнути вказану суму заборгованості, а також 3% річних та інфляційні втрати, через порушення умов та строків внесення оплати за отримання послуг.

Положення статей 66-68 ЖК України, статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно пунктів 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Як було встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_5 та зареєстрована за вказаною адресою.

Відповідно до копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 квітня 2007 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 визнано недієздатною та її опікуном призначено ОСОБА_2 (а.с. 70-72)

Як зазначив у судовому засіданні опікун недієздатної ОСОБА_1 його підопічна з часу встановлення над нею опіки не проживала за місцем своєї реєстрації, а проживала разом з ним. Натомість за вказаною квартирою проживав ОСОБА_3 , який фактично й користувався послугами, щодо гарячого водопостачання та централізованого опалення. Оскільки між ОСОБА_3 та його підопічною виникли неприязні стосунки, вони не спілкувались та йому невідомого чому ОСОБА_3 не сплачував за комунальні послуги такий тривалий час.

Як вбачається із копій актів виданих виконавчим комітетом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19 листопада 2015 року, 10 листопада 2016 року, 05 травня 2021 року про обстеження житлово-побутових умов громадянки ОСОБА_1 , яка знаходиться під опікою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Окрім того, відповідно до актів, виданих управлінням праці та соціального захисту населення Дарницької РДА від 17 жовтня 2013 року, 9 жовтня 2015 року, встановлено, що з метою перевірки належного виконання обов`язків опікуном недієздатної, здійснювалися неодноразові виходи працівників управління до квартири АДРЕСА_3 , однак зазначено, що власниця квартири ОСОБА_1 за зазначеною адресою не проживає, натомість у помешканні проживає ОСОБА_3 , двері квартир и ніхто не відчиняє. Також опікуном ОСОБА_2 подавалися щорічні звіти опікуна до опікунської ради, зокрема за 2014-2015 роки, 2019 рік, 2020 та 2021 роки, з яких вбачається, що його підопічна ОСОБА_1 проживає разом з опікуном за адресою: АДРЕСА_4 .

Судом встановлено, що заборгованість за вказаною у позові адресою виникла ще з липня 2014 року, в той же час, позивач не скористався своїм правом та не звертався до 2021 року із позовом до суду щодо стягнення заборгованості за надані комунальні послуги.

Отже, судом встановлено, що хоч ОСОБА_1 і є власницею квартири, за якою виникла заборгованість за комунальні послуги, проте вона не була їх споживачем, оскільки протягом тривалого часу, в тому числі у період, за який виникла заборгованість, проживала за місцем проживання свого опікуна, а отже вимоги позивача до неї не підлягають задоволенню.

Стосовно заяви законного представника відповідача - ОСОБА_2 про застосування позовної давності суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Отже, враховуючи те, що судом встановлено відсутність підстав для стягнення коштів з ОСОБА_1 , заява про застосування позовної давності не підлягає задоволенню.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено, що обставини, які покладені в основу позову не знайшли підтвердження під час судового розгляду, судом також не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для покладення на відповідача в судовому порядку обов`язку сплати передбачених позовом коштів, позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, а тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір за подання позову до суду покладається на позивача.

Стосовно заяви КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» щодо стягнення витрат в розмірі 142,60 грн за виконання ухвали суду про витребування доказів, суд не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на те, що до заяви не долучено доказів здійснення відповідних витрат, а надано лише квитанцію, де зазначено сума та вид послуг.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 83, 84, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до ОСОБА_1 , в інтересах якої діє опікун - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 7 жовтня 2022 року.

Суддя К.В. Шаповалова