Номер провадження: 22-з/813/172/22
Справа № 947/1843/21
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.09.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/1843/21

Номер провадження: 22-з/813/172/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Професійна спілка працівників казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вищевказаним позовом, в якому просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати наказ Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» від 14.12.2020 року №815-к про звільнення ОСОБА_1 ; 2) поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору розвитку Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба»; 3) стягнути з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.12.2020 року до дати ухвалення рішення по справі; 4) стягнути з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 30 000,00 грн..

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2021 року відмовлено у задоволені вищевказаних позовних вимог ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просила рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2021 року залишено без змін.

17 серпня 2022 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення частини судового збору у розмірі 1 362 грн. за позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу КП «Морська пошуково рятувальна служба» від 14.12.2020 року №815-к «Про звільнення».

Вищевказана заява обґрунтована тим, що позовні вимоги про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування та позовні вимоги про поновлення на роботі є невід`ємною частиною поновлення на роботі, тому є однією вимогою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вона звільнена від сплати судового збору за подання позову в частині вимог про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із заявою про повернення судового збору, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду заяви без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачений судовий збір повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила,у разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 за подачу позовної заяви сплатила судовий збір, відповідно до ухвали Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2021 року, згідно квитанції №0.0..1 від 23.02.2021 року у розмірі 1 816 грн..

За подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 19.01.2022 року у розмірі 2 724 грн., згідно квитанції №0.0..1 від 27.01.2022 року.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати наказ Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» від 14.12.2020 року №815-к про звільнення ОСОБА_1 ; 2) поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору розвитку Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба»; 3) стягнути з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.12.2020 року до дати ухвалення рішення по справі; 4) стягнути з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 30 000,00 грн..

Таким чином, позивачкою заявлено чотири позовні вимоги, з яких: дві - немайнового характеру, дві майнового характеру.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, законом не передбачено звільнення від сплати судового збору за вимогами про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, а також відшкодування моральної шкоди.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно постанови Верховного Суду в справі №728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 р. у справі №910/4518/16 погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі звільняються від сплати судового збору.

Колегія суддів також враховує висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19, в якому Велика Палата Верховного суду відступила від висновку об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19) за для формування єдиної судової практики щодо застосування частини другої статті 233 КЗпП України до вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі, що передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України, оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу є, по суті, неотриманою заробітною платою за невиконання трудової функції не з вини працівника, на яку поширюються норми законодавства про оплату праці.

Закон України «Про судовий збір» визначає ставки для сплати судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2021 року з 01 січня встановлений у розмірі 2 270 гривень.

Таким чином, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить у розмірі 1% ціни позову, але не менше - 908 грн. 00 коп. та не більше 11 350 гривень 00 копійок; за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі - 908,00 коп..

Отже, відповідно до Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій на вирішення суду поставлені вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та відшкодування моральної шкоди позивач не звільнений.

Враховуючи викладене, позивачка ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору за подання позову по даній справі в частині вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивачка не була звільнена від сплати судового збору за вимоги про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, за вимоги про стягнення моральної шкоди.

Враховуючи визначені ст. 7 закону України «Про судовий збір» підстави звільнення від сплати судового збору, колегія суддів вважає відсутніми підстави для повернення позивачці суми сплаченого судового збору за вимоги про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, ухвала апеляційного суду про відмову в поверненні судового збору не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе