Справа № 303/7510/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 вересня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кондора Р.Ю., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2021 року, ухвалене головуючим суддею Монич В.О., у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу

встановив:

У вересні 2021 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природно газу.

Позов мотивований тим, що позивач надає послуги з розподілу природного газу, а відповідач є споживачем таких послуг. Відповідні послуги надаються на підставі типового договору розподілу природного газу. Фактом приєднання ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу є дії пов`язані зі споживанням природного газу на об`єкті нерухомості за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить щомісячна зміна показників лічильника в сторону збільшення, що документально підтверджено фінансовим станом абонента. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу послуги з розподілу природного газу, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та не сплатив заборгованість за надані послуги за період з січня 2020 по липень 2021 року, яка становить 1.848,59 гривень.

Враховуючи вищевикладене АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» просило суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості а також сплачений судовий збір.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» подав апеляційну скаргу на рішення суду в якій просить скасувати таке та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що судом невірно встановлено фактичні обставини справи. Зазначає, що фактом приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов Договору розподілу природного газу є щомісячне споживання певних об`ємів природного газу через встановлений ВОГ, зміна показань газового лічильника, що документально підтверджено фінансовим станом абонента , приєднання до газотранспортної мережі. Отже, АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» надає споживачу послуги із розподілу природного газу до об`єкта нерухомості АДРЕСА_1 для побутових потреб, а відповідач у свою чергу несе обов`язок по оплаті вартості розподіленого газу.

Вважає, що суд безпідставно дійшов до висновку про те, що ОСОБА_1 не є споживачем природного газу за вказаною адресою, оскільки не зареєстрована за такою. Однак, законодавство не пов`язує споживання природного газу з місцем реєстрації. Значення має факт приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) вчиненням споживачем будь яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу.

А звідси, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що відповідач фактично користується послугами із газопостачання, та є споживачем на умовах типового договору розподілу природного газу та визнає наявність таких правовідносин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється співвласником квартири АДРЕСА_2 та у відповідності до Договору № 25805 від 04.09.2013 року про надання населенню послуг з газопостачання являється споживачем природнього газу, а.с. 73-77.

Факт споживання природнього газу для побутового використання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 визнається останньою.

ОСОБА_1 як споживач природного газу, не здійснювала оплату за надані послуги з розподілу природного газу, у зв`язку з чим, згідно із наданим Оператором ГРМ розрахунком, у неї утворилася заборгованість за період з січня 2020 року по липень 2021 року у розмірі 1.848,59 грн, а.с. 16.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту приєднання ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу, так само як залишається недоведеним те, що саме ОСОБА_1 є споживачем природного газу на об`єкті нерухомості за адресою АДРЕСА_1 .

З`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, що призвело до неправильного вирішення наявного спору з огляду на такі мотиви.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем /затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494/ (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 856 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 18 червня 2019 року № 1093) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Закарпатської області в зоні розташування газорозподільної системи надано АТ «Закарпатгаз».

Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21).

Оскільки оператор газорозподільної системи на території Закарпатської області на підставі відповідної ліцензії є АТ «Закарпатгаз», а ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , якому присвоєно номер особового рахунку № НОМЕР_1 , фактично споживає природний газ та сплачує його вартість, то за цих обставин колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу.

Акцептування ОСОБА_1 договору про розподіл природного газу, а отже, і самого факту приєднання побутового споживача до умов зазначеного договору відбулось шляхом вчинення нею дій, зокрема щодо щомісячного споживання різних об`ємів природного газу, що підтверджується зміною показань газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 та вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідачу, а також оплатою вартості спожитого газу постачальнику ТОВ «Закарпатгаз Збут».

Посилання ОСОБА_1 на те, що здійснення нею споживання природного газу не є доказом її приєднання до послуги розподілу природного газу з тих підстав, що постачання природного газу надається іншою, відмінною від позивача компанією ТОВ «Закарпатгаз Збут», якій сплачує за спожитий природній газ, є необґрунтованими, так-як приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

ОСОБА_1 отримувала послуги з постачання природного газу, оплачувала їх, та відповідно отримувала і послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак систематично не сплачувала вартість отриманих нию послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість перед АТ «Закарпатгаз» протягом січня 2020 по липень 2021 року, яке є оператором газорозподільної системи на території Закарпатської області, у розмірі 1.848,59 грн.

Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем АТ «Закарпатгаз» за наведений період, відповідно до вимог Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, та тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Закарпатгаз» у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Відповідний розрахунок вартості розподілу природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 09.08.2021 року здійснено позивачем, який не викликає сумніву в колегії суддів, а.с. 16. Водночас, ОСОБА_1 зазначеного розрахунку не спростувала та свого контррозрахунку не навела.

Слід зазначити, що твердження ОСОБА_1 з приводу того, що вона не укладала з позивачем Договору з надання послу з розподілу природнього газу і не підписувала заяву-приєднання до публічного договору, а тому, відсутні підстави стверджувати про наявність її приєднання до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) на думку колегії суддів є необґрунтованими.

Висновки щодо застосування норм права у близьких за змістом правовідносинах, зокрема щодо приєднання до публічного договору (акцептування договору), містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 161/11800/19 (провадження № 14-119цс20), у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21).

Проаналізувавши зміст судового рішення з точки зору застосування норми права, яка стала підставою для розгляду позову та вирішення справи по суті, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення не у відповідності до наведених вище обставин справи та вимог норм матеріального права, що згідно приписів статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Оскільки апеляційна скарга є підставною, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. Таким чином судові витрати за сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 2.270,00 грн, та апеляційної скарги в розмір 3.405,00 грн, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз».

Приймаючи до уваги наведене та керуючись приписами статей 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2021 року скасувати та постановити у справі нове судове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», , м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2 заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1 848,59 грн та 5 675,00 грн судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 03 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді :