Ухвала

13 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 755/1820/22

провадження № 61-9604ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Моргуна Артема Олександровича на постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо?Фуд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Київська митниця Держмитслужби, ОСОБА_2 , про визнання товару контрафактними, вилучення з цивільного обороту та знищення контрафактного товару, заборону здійснювати використання об`єкту прав інтелектуальної власності на торговельну марку,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання товару контрафактним, вилучення з цивільного обороту та знищення контрафактного товару, заборону здійснювати використання об`єкту прав інтелектуальної власності на торговельну марку.

У червні 2022 року ТОВ «Сільпо-Фуд» звернулося до суду з зустрічним позовом про визнання права попереднього користувача.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року у задоволенні клопотання про прийняття зустрічної позовної заяви відмовлено, зустрічну позовну заяву ТОВ «Сільпо-Фуд» повернуто заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Сільпо-Фуд» задоволено.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судове рішення мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для прийняття зустрічної позовної заяви, оскільки зустрічний позов є взаємопов`язаним з первісним позовом і підлягає розгляду спільно з ним, а вимоги за зустрічним позовом не можуть бути предметом окремого (від вимог за первісним позовом) судового розгляду. Зазначено, що визнання за ТОВ «Сільпо-Фуд» права попереднього користування унеможливить задоволення первісних позовних вимог.

У жовтні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Моргуна А. О. на постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Моргун А. О., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки залишив без уваги ту обставину, що вимоги первісного та зустрічного позовів непов`язані між собою, відтак постанова апеляційного суду суперечить висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 910/6070/21, від 13 березня 2019 року у справі № 916/3245/17, провадження № 12-13гс19, від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18, провадження № 12-24гс19, від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14?ц, провадження № 14-483цс19, від 17 травня 2021 року у справі № 910/18778/20, від 22 квітня 2019 року у справі № 914/2236/18, від 27 січня 2021 року у справі № 908/1688/20, від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1583/20.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, предметом якого є права інтелектуальної власності на торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за свідоцтвом на торговельну марку від 25 березня 2020 року № 273720. Звернувшись до суду з зустрічним позовом ТОВ «Сільпо-Фуд» зазначило, що товариство набуло право користування торговельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки здійснювало придбання у виробника та постачальника цих товарів, їх імпорт, зберігання, пропонування для продажу та продаж споживачу раніше, ніж ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було здійснено реєстрацію торговельної марки в Україні.

Встановивши, що спірні правовідносини, на підставі яких заявлені первісний та зустрічний позови, виникли щодо права інтелектуальної власності на торговельну марку, а позовні вимоги, заявлені ТОВ «Сільпо-Фуд», пов`язані з встановленням обставин, за наявності яких у позивача за первісним позовом не виникне матеріально-правова підстава для задоволення його позовних вимог, апеляційний суд дійшов правильного висновку про пов`язаність вимог первісного та зустрічного позовів та обґрунтовано передав справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги на законність постанови апеляційного суду не впливають, оскільки висновки апеляційного суду не суперечать правовим позиціям, викладеним у наведених вище постановах Верховного Суду, та відповідають критеріям, встановленим у статті 193 ЦПК України.

Із змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильність застосування судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Моргуна А. О. на постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Моргуна Артема Олександровича на постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо?Фуд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Київська митниця Держмитслужби, ОСОБА_2 , про визнання товару контрафактними, вилучення з цивільного обороту та знищення контрафактного товару, заборону здійснювати використання об`єкту прав інтелектуальної власності на торговельну марку.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян