У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

04.04.2022 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дубровська Олена Миколаївна, до ТзОВ «Діджи Фінанс», треті особи без самостійних вимог державний реєстратор Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діана Василівна, Відділ державної виконавчої служби у м. Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції ( м. Івано-Франківськ) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Дубровська О.М. звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Дослідивши матеріали позовної заяви вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.с177 ЦПК України з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, судовий збір справляється у розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої закономна 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що даний спір є немайновим і позивачем ставиться одна вимога.

Однак матеріали справи не містять жодного доказу сплати позивачем судового збору за вказану вимогу.

Також матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що позивачі звільнені від сплати судового збору в силу ЗУ «Про судовий збір» чи клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач відносить себе до осіб, що в силу ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів» звільнені від сплати судового збору, як споживачі банківських послуг.

Вивчивши доводи сторони позивача, суд виходить із наступного.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг", який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України у вказаній редакції).

Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункт 23 частини першої зазначеної статті у відповідній редакції).

10 червня 2017 року набрав чинності Закону України "Про споживче кредитування", який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України "Про захист прав споживачів" застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування" (стаття 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України "Про захист прав споживачів".

Так, визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів.

Споживчій кредит надається кредитором фізичним особам на придбання споживчих товарів або послуг, однак конкретні ознаки такого кредиту законодавцем не встановлено, за винятком надання споживчого кредиту в іноземній валюті з 16 жовтня 2011 року.

Разом з тим судом встановлено, що в даному конкретному випадку згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору № 344/ФКВ-07 від 12.10.2007 року спірний кредит не є споживчим.

Зважаючи на те, що умовами договору визначено цільове призначення кредиту - для придбання житла, ОСОБА_1 , підписав та частково виконував умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин не застосовуються положення Закону України "Про захист прав споживачів".

Відтак, дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення позивачами зазначених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду з врахуванням вимог ст. 177 ЦПК України, а саме: надати суду докази сплати судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру ( 992, 40 грн.)

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177цьогоКодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Дубровська Олена Миколаївна до ТзОВ «Діджи Фінанс», треті особи без самостійних вимог державний реєстратор Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діана Василівна, Відділ державної виконавчої служби у м. Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції ( м. Івано-Франківськ) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви Надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків терміном до 20.04.2022 р., але не пізніше п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І.Бедьо