Постанова

Іменем України

16 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 161/5814/13

провадження № 61-2574св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка підписана представником Місюрою Іриною Василівною, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року у складі колегії суддів: Данилюк В. А., Здрилюк О. І., Шевчук Л. Я.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2013 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що 25 грудня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 3643, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в сумі 400000,00 грн під 16 % річних з терміном остаточного погашення не пізніше 24 грудня 2017 року. В забезпечення виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит між банком та ОСОБА_1 25 грудня 2007 року укладений договір поруки № 4168, відповідно до якого поручитель зобов`язалась перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором. Оскільки відповідачі прострочили взяті на себе договірні зобов`язання за кредитним договором, не виконали їх належним чином, то станом на 18 березня 2013 року у позичальника ОСОБА_2 утворилась заборгованість перед банком по несплачених відсотках за користування кредитом та пені в загальній сумі 857 007,89 грн.

Просили стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 3643 від 25 грудня 2007 року в розмірі 839 688,96 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» по 1 720,05 грн судового збору з кожного.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач ОСОБА_2 , порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Відповідно до пункту 7.8 Кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до частини першої статті 259 ЦК України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов`язань Позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені), що передбачені умовами договору. А тому до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в три роки. А тому, заборгованість по пені становить (59429,59+88766,47) 148 196,06 грн.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2013 року в частині позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості скасовано. Закрито провадження у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвала мотивована тим, що у зв`язку зі смертю відповідача, враховуючи відсутність правонаступників після його смерті, провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості слід закрити.

Постановою Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2013 року скасовано, в позові ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Місюрою І. В., в якій просить скасувати ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року та передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що оскільки спірні правовідносини у даній справі допускають правонаступництво, то після смерті відповідача ОСОБА_2 до участі у справі необхідно було залучити спадкоємця померлого, а саме його сина ОСОБА_2 , який хоч і не отримав свідоцтва про спадщину, однак в установленому порядку не відмовився від спадщини.

Аргументи учасників справи

У квітні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що зміст касаційної скарги зводиться до незгоди позивача з тим, що суд апеляційної інстанції не зупинив провадження у справі на підставі пункту статті 251 ЦПК України, тобто через об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Посилаючись на норми статті 55 ЦПК України щодо залучення до участі у справі правонаступника, представник позивача зайняв суперечливу позицію, оскільки йому достеменно відомо, що підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 на даний час не є спадкоємцем в силу закону, а тому не може бути правонаступником після смерті ОСОБА_2 .

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції за касаційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» на ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2021 року касаційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» на постанову Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року залишено без руху для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції за касаційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» на постанову Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року.

У березні 2021 року матеріали цивільної справи № 161/5814/13 надійшли до Верховного Суду та 30 березня 2021 року передані судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 04 березня 2021 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).

Фактичні обставини

Суди встановили, що 05 грудня 2007 року між ВАТ Державний ощадний банк України (правонаступником якого є ПАТ Державний ощадний банк України) та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір про іпотечний кредит № 3643, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в сумі 400 000,00 грн під 16 % річних з терміном остаточного погашення не пізніше 24 грудня 2027 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем ОСОБА_1 25 грудня 2007 року укладений договір поруки № 4168, відповідно до якого поручитель зобов`язалась перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором.

Станом на 18 березня 2013 року у ОСОБА_2 перед банком існує заборгованість в загальній сумі 857 007,89 грн, а саме: неповернений кредит 400 000,00 грн, строкова заборгованість 207 392,00 грн, прострочена заборгованість 192 608,00 грн, несплачені відсотки 291 492,96 грн, пеня 165 514,93 грн.

Відповідно до пункту 7.8 Кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до частини першої статті 259 ЦК України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов`язань Позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені), що передбачені умовами договору.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 25 грудня 2007 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та позичальником ОСОБА_2 укладений Договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого в іпотеку Банку було передане нерухоме майно, а саме: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, загальною площею 0,14 га та розміщений на ній незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, за адресою АДРЕСА_1 .

25 грудня 2007 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 (на даний час ОСОБА_1) укладений Договір поруки № 4168, відповідно до умов якого поручитель зобов`язалась перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язання за Кредитним договором № 3643 від 25 грудня 2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Позичальник ОСОБА_2 не належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, зокрема несвоєчасно сплачував щомісячний платіж згідно умов договору.

13 жовтня 2008 року та 11 листопада 2008 року Банк звернувся до позичальника ОСОБА_2 з повідомленнями про наявну заборгованість по чергових платежах та проханням її погасити, враховуючи наявність простроченої кредитної заборгованості, та з метою вчинення виконавчого напису. Однак, прохання Банку сплатити прострочену заборгованість залишилось без задоволення.

30 грудня 2008 року за заявою Банку приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Базалицькою О. Р. вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на земельну ділянку та незавершений будівництвом житловий будинок, які є предметом іпотеки за Договором іпотеки нерухомого майна від 25 грудня 2007 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, запропоновано задовольнити вимоги Банку в розмірі 432 517,30 грн, з яких 400 000,00 грн - сума непогашеного кредиту, 25 033,82 грн - відсотки за користування кредитом, 683,48 грн - пеня, 6 800,00 грн - витрати за вчинення виконавчого напису.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За змістом пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості апеляційний суд закрив провадження у зв`язку зі смертю відповідача враховуючи відсутність правонаступників після його смерті.

З таким висновком погодитись неможливо.

У справі що переглядається:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер відповідач ОСОБА_2 ;

за відомостями першої Луцької державної нотаріальної контори від 23 жовтня 2020 року:

- спадкову справу № 253/2019 щодо майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено 20 травня 2019 року на підставі заяви АТ «Ощадбанк» від 20 травня 2019 року як кредитора з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_2 ; в якій просять завести спадкову справу за даною вимогою до спадкоємців, повідомити спадкоємців при їх зверненні за оформленням спадщини про дані вимоги АТ «Ощадбанк», а також повідомити Банк чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину;

- у матеріалах спадкової справи наявна також заява ОСОБА_2 від 13 лютого 2020 року, в якійзазначено, що на момент смерті ОСОБА_2 останній без реєстрації проживав разом з ним, тому має намір реалізувати своє право на прийняття спадщини, та просить повідомити про можливість на даний час подачі як спадкоємцем заяви на прийняття спадщини;

Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що за аналогічних обставин у справі № 0308/2429/2012, ухвалою Волинського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року до участі у справі залучено ОСОБА_2 , як правонаступника після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача - ОСОБА_2 .

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_2 .

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції в порушення норм процесуального права не здійснив перегляд у апеляційному порядку оскарженого рішення суду першої інстанції по суті у визначених статтею 367 ЦПК України межах.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги свідчить про те, що судове рішення постановлено з порушенням норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року скасувати.

Передати справу № 161/5814/13 в частині позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук