РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2661/21

Провадження № 2/293/263/2022

13 квітня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Артемчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів справу за позовом ОСОБА_1

до Черняхівської селищної ради Житомирської області

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Черняхівської селищної ради за змістом якого просить:

- визнати право власності на житловий будинок за планом літера "А", загальною площею 42,7 кв.м. житловою площею 17,2 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 25,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому для захисту своїх прав позивач звернувся з позовом до суду за місцем знаходження спадкового майна.

Ухвалою від 04.01.2022 суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою від 20.01.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання суд призначив на 10.02.2022.

Разом з тим п. 8 даної ухвали суд у порядку ст. 84 ЦПК України витребував від Черняхівської державної нотаріальної контори спадкову справу № 73/1987, заведену щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

01.02.2022 на адресу суду від Черняхівської ДНК надійшла копія спадкової справи, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 36-44).

Ухвалою від 10.02.2022 суд закрив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті на 10.03.2022.

16.02.2022 за вх. №1036 від відповідача Черняхівської селищної ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Черняхівської селищної ради (56).

Ухвалою від 10.03.2022, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 10.03.2022 суд відклав розгляд справи по суті на 13.04.2022.

В поданій до суду заяві від 10.02.2022 позивач просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 46).

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 .

Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку ні законом ні заповітом немає.

Звернувшись з заявою до нотаріальної контори по місцю знаходженню майна, постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області від 29.09.2021 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Таким чином, позивач вичерпав всі способи позасудового захисту своїх прав та позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно у інший спосіб, що стало підставою звернення з даним позовом до суду.

Сторони у судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

У своїй заяві від 10.02.2022 позивач просив проводити розгляд справи без його участі. Позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити (а.с.46).

Відповідач Черняхівська селищна рада повноважного представника в судове засідання не направив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. У поданій до суду 22.03.2022 заяві відповідач просив здійснювати розгляд справи без їх участі, щодо рішення суду покладається на розсуд суду (а.с. 60).

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України за відсутності сторін.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 13.04.2022 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64 роки, померла мати позивача, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.12.1986 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт належності вказаного житлового будинку ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується довідкою про наявність (відсутність) зареєстрованого майна комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради №1337 від 15.12.2021 (а.с.6).

Згідно з матеріалами спадкової справи № 73/1987 (а.с.39-44), спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є її син, ОСОБА_1 (позивач) на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом.

З наданих заявником документів суд встановив, що ОСОБА_1 є сином померлої гр. ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_2 від 18.06.1965 (виданого повторно) (3), у якому у графі "мати" вказано ОСОБА_2 (а.с. 3).

Постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчука В.І. від 29.09.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не було подано правовстановлюючих документів (а.с. 5).

Позивач, вказує на те, що він як спадкоємець за законом не може в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права після померлої матері, оскільки спадкодавцем за життя не було виготовлено відповідні правовстановлюючі документи .

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені вКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифікованозаконом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно дост. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4ст. 41 Конституції Україниніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).

Предметом даного спору є визнання за позивачем права власності у порядку спадкуванння.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та другої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі статтею 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Водночас, статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Разом з тим ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Аналогічні положення закріплені статтями 1217, 1261, 1268,1270 ЦК України, 2004 року.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами частини першої та частини другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутність державної реєстрації права власності на нього позбавляє права позивача оформити спадщину за законом у нотаріуса після смерті спадкодавця, відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За вказаних обставин, оскільки до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшло право на житловий будинок АДРЕСА_1 , а позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері, вимога позивача про визнання за ним права власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, зважаючи на відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з підстав відсутності правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 13, 15, 16, 76-80, 89, 141,142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок (за планом літера "А"), загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 25,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Черняхівська селищна рада Житомирської області (адреса: майдан Рад, 2, смт Черняхів, Житомирський район, Житомирська область, 12301, ).

Суддя Людмила ЛОСЬ