Провадження № 2/761/2376/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Вдовкіній Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Свої вимоги позивач з врахуванням збільшення їх розміру обґрунтовує тим, що 28.12.2019 р. між ним та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з правової допомоги щодо оформлення та прийняття спадщини, а відповідач зобов`язався надати всі необхідні для цього документи, оформити відповідну довіреність та сплатити винагороду в сумі 5000,00 дол. США. За порушення умов договору була передбачена неустойка в сумі 11000,00 грн. за кожен день прострочення. Оскільки відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь згідно умов договору винагороди в сумі 5000,00 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 135000,00 грн. та неустойки в сумі 3908000,00 грн.

Ухвалою від 22.06.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 06.05.2021 р. задоволено клопотання позивача, прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог, а також встановлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 23.09.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та заяві про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволені, посилаючись на те, що хоча сторони й підписали договір, на який посилається позивач, але фактично жодних дій на його виконання сторонами вчинено не було. Крім того, в тексті договору містяться зміни, шляхом виправлень, внесені в односторонньому порядку позивачем, які мають істотне значення для прав і обов`язків сторін та не були погоджені відповідачем.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір від 28.12.2019 р. без номера, відповідно до якого відповідач доручає позивачу, а останній взяв на себе зобов`язання оформити у відповідній нотаріальній конторі спадщину щодо майна померлої матері відповідача, починаючи подачею заяви про прийняття спадщини і до отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно.

Позивач має почати виконувати договір після отримання від відповідача заповіту та довіреності на прийняття та оформлення спадщини до 15.01.2020 р.

Після отримання спадкового майна у власність відповідач зобов`язався сплатити позивачу грошову винагороду в розмірі 5000 дол. США .

За невиконання умов договору передбачена відповідальність у вигляді пені (ст. 549 ЦК України) в розмірі 11000 грн. за кожен день прострочення.

Деякі з перелічених умов договору, в тому числі ті, що стосуються оплати фінансової відповідальності та строків, мають виправлення і дописки, які ніяким чином не затверджувалися сторонами. Як пояснив позивач, це він власноручно вносив ці виправлення, як і писав сам текст договору за згодою відповідача. Разом з тим, представник відповідача заперечив погодження цих виправлень у договорі його довірителем, що не зміг спростувати позивач.

Крім того, в матеріалах справи міститься розписка від імені відповідача щодо виконання вказаного договору з деякими уточненнями стосовно його виконання. Вказана розписка власноруч була написана позивачем та нібито підписана відповідачем.

Разом з тим, хоча цю розписку суду надав саме позивач, в судовому засіданні він просив суд не брати її до уваги як доказ, оскільки, як він вважає, відповідач може ставити під сумнів свій підпис на цій розписці.

Вказані обставини, на переконання суду, ставлять під сумнів письмові докази надані позивачем, які виготовлялися ним власноручно, в тому числі внесені ним виправлення в двосторонні документи, які ніяким чином не посвідчувались сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З пояснень сторін судом встановлено, що сторони фактично не приступили до виконання умов договору. Також суду не надано доказів того, що на даний час відповідач оформив у передбаченому законом порядку спадщину щодо майна померлої матері, крім направлення заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Твердження позивача про направлення вказаної заяви до нотаріальної контори особисто ним, не підтверджені належними та допустимими доказами. Квитанція про направлення поштового відправлення на адресу нотаріальної контори, на яку він посилається, не містить відомостей, хто саме був відправником, а також що містило поштове відправлення.

Отже, враховуючи, що сторони фактично не приступили до виконання договору, судом не встановлено наявності вини з боку відповідача щодо його невиконання, крім того текст договору містить виправлення зроблені позивачем, які відповідачем не погоджувались, в тому числі щодо строків виконання взятих на себе відповідачем зобов`язань та його фінансової відповідальності, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову, а тому вважає, що розглядувані позовні вимоги є недоведеними, у зв`язку з чим відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: