Справа №442/3996/22
Провадження №2/442/960/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької об`єднаної територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним приватизації квартири, визнання частково недійсним розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернулася у суд із вказаним вище позовом, вобгрунтування якого покликається на те, що у 1971 році вона разом з батьками, зробили обмін житлової квартири з державного житлового фонду, яка була надана її матері ОСОБА_3 , в яку одразу ж вселилися всією сім`єю, а саме в квартиру АДРЕСА_1 про, що було видано ордер на квартиру.

З 11 листопада 1971 року, одразу ж після одруження, проживала у вищевказаній квартирі разом з чоловіком ОСОБА_4 , та синами: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Після смерті матері, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , ордер на квартиру був оформлений на неї.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер її син - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 722. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 видане Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 663. ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер її син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 видане Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільною стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 302.

Смерть сина була трагічною, від вибуху у їхній квартирі, після чого квартиру відключили від газопостачання. В той час вона часто хворіла. Коли залишилася проживати сама, грошових коштів вистачало лише на оплату комунальних платежів, купівлю їжі та ліків, їжу ж собі навіть приготувати не могла, бо газу у квартирі не було. За підключення газопостачання потрібно було оплатити 2000 грн., яких у неї не було. В той скрутний момент, її сусідка ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запропонувала їй дати грошові кошти 2000 грн. за оплату газу, в замін того, щоб та прописала її до себе у квартиру. Оскільки вона перебувала у скрутному становищі то погодилася на її пропозицію.

08.08.2018 ОСОБА_2 , була зареєстрована разом з нею, за адресою: АДРЕСА_2 , а вже в жовтні 2018 року, було видано розпорядження органу приватизації № 35 від 09 жовтня 2018 року та Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 за підписом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, керуючого справами виконкому, голови комісії з питань приватизації А. Коцюба. Згідно цих документів спірна квартира АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності, належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_2 не є її родичкою, ні членом сім`ї, і жодного дня не проживала з нею та не вели спільного господарства, що підтверджується актами про не проживання.

Спірні розпорядження та свідоцтво про право власності на житло порушили її право на приватизацію квартири, а тому є незаконними.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, в обґрунтування навела доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та її представники, заперечили щодо задоволення позову покликаючись на його безпідставність з підстав викладених у відзиві. Крім цього, подали суду заяву в якій просять застосувати до даних правовідносин позовну давність.

Представник відповідача Дрогобицької об`єднаної територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив щодо їх задоволення, в обґрунтування заперечень навів доводи, аналогічні викладеним у відзив.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в суді пояснили, що ОСОБА_2 ніколи не проживала разом із ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що колись була секретарем ОСББ «Бескид-77», і ОСОБА_1 добровільно прописала ОСОБА_2 до себе в квартиру.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та її представників, представника Дрогобицької міської ради, свідків та дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Із свідоцтва на право власності на квартиру ( НОМЕР_4 ), виданого 09.10.2018 року Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради, вбачається, що: квартира АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_2 , в рівних частках кожному належить.

Відповідно до розпорядження від 09.10.2018 року заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, керуючого справами виконкому, голови комісії з питань приватизації, у спільну часткову власність: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках кожному, передано квартиру АДРЕСА_1 .

Із заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від 18.09.2018р. на ім`я керівника органу приватизації встановлено, що такою заявою останні просили оформити передачу у спільну часткову власність квартиру. До заяви долучено довідку про склад сім`ї та документ, що підтверджує право на пільгу по безоплатному одержанню у власність житла.

Згідно довідки про склад сім`ї у квартирі по АДРЕСА_3 , станом на 11.08.2018 року, зареєстровані: ОСОБА_1 (1954р.н.) прописана 27.05.1970 та ОСОБА_2 (1962р.н.) прописана 08.08.2018

З довідки №311 виданої 20.08.2018 керуючим Дрогобицьким ТВБВ № 10013/0242, вбачається, що ОСОБА_12 - на даний час ОСОБА_2 : (04.03.2003 згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, серія НОМЕР_5 , змінила з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 ; згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_6 , ОСОБА_13 після розірвання шлюбу присвоїно прізвище ОСОБА_14 ), вже використала житлові чеки, за адресою: АДРЕСА_4 . Тобто, вже використала право на пільгу по безоплатному одержанню у власність житла.

Актом обстеження по факту проживання мешканців квартири АДРЕСА_1 , затвердженого головою правління ОСББ «Бескид-77» 24.12.2020, встановлено, що в цій квартирі проживає ОСОБА_15 .

Відповідно до положення частини 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-XII (в редакції від 19.06.1992 року) (далі Закон № 2482-XII від 19.06.1992 року) приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно з ч.1 ст. 2 ст. 3 Закону № 2482-XII від 19.06.1992 року до об`єктів приватизації (далі - квартири (будинки) належать: квартири багатоквартирних будинків та одноквартирні будинки, які використовуються громадянами на умовах найму; незаселені квартири, частини будинків, одноквартирні будинки після закінчення їх будівництва, реконструкції, ремонту та поточного звільнення. Приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир(будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 5 Закону № 2482-XII від 19.06.1992 року якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло на момент введення в дію цього Закону.

Також, згідно з положенням ст. 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону № 2482-XII від 19.06.1992 року передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Згідно ч.2 ст.. 328 ЦК України, «Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом».

В ході розгляду справи, встановлено, що ОСОБА_2 не є членом сім`ї ОСОБА_1 , а також ніколи не проживала у кв. АДРЕСА_1 .

Відтак, встановлено, що на час приватизації квартири, а саме 09.10.2018 року ОСОБА_2 хоч і була у ній прописана, однак не проживала, отже приватизація спірної квартири відбулася з порушенням порядку набуття права власності на житло.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення приватизаційного органу та свідоцтва про право власності на квартиру підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відносно поданої представником відповідача заяви, щодо звернення позивачем до суду із даним позовом із пропуском позовної давності, судом встановлено наступне.

До даних правовідносин застосовується загальна позовна давність визначена ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивачем зазначається, що про Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, на квартиру АДРЕСА_1 , вона довідалася в серпні 2020 року, відповідач вважає, що такий факт є надуманим та не відповідає дійсності. Судом встановлено, що позивач є особою з «І першою А» групою інвалідності, а також встановлено, що оспорюваним розпорядженням органу приватизації № 35 від 09 жовтня 2018 року та Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , порушуються її права та інтереси, з огляду на це суд не вбачає підстав для задоволення заяви про застосування строку позовної давності.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ( ОСОБА_2 ), слід стягнути судовий збір в користь позивача в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати частково недійсним з дати видання та скасувати розпорядження органу приватизації № 35 від 09 жовтня 2018 року.

Визнати частково недійсним з дати видання та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 за підписом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, керуючого справами виконкому, голови комісії з питань приватизації А. Коцюба.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені нею судові витрати в розмірі 992.40 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 13.10.2022року.

Суддя О.В. Крамар