Справа № 161/6/21
Провадження № 2/161/30/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

представника позивача Левчук О.О.

представника відповідача Шумського Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Єрмолов Євген Миколайович звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свій позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 10.04.2018 року, відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. В подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 19.02.2020 отримав картку типу: Преміальна картка World Elite кредитний ліміт до 400 000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п.п. 2.1.2.3., 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Дорогову дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Позивач надав відповідачу кредит, однак, відповідач неналежно виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим у нього станом на 05.11.2020 утворилась заборгованість у розмірі 435923,86 грн., яка складається з: 387061,28 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 387061,28 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками ; 48862,58 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідачазаборгованість у загальному розмірі 387061,28 грн. та судові витрати у розмірі 5805,92 грн.

Ухвалою судді від 16.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Від відповідача надійшов відзив у якому він зазначив, що позовних вимог не визнає. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Разом з тим, у заяві позичальника від 10.04.2018 процентна ставка не зазначена. Також у заяві підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Відповідач пред`являючи вимоги про стягнення коштів, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав борг позичальник), обраховував і складові його повної вартості, зокрема заборгованості за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Зазначає, що Витяг з «Тарифів» та Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» в ПриватБанку на які посилається відповідач, не містять підтвердження, що саме ці Тарифи та Умови він розумів підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів). Надані позивачем Витяг з «Тарифів» та Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» в ПриватБанку, він не визнає, його підпису вони не містять, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору укладеного 10.04.2018 шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Таким чином, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

В поданих пізніше письмових поясненнях, відповідач зазначив, що позовну заяву визнає частково, а саме в сумі 152349,99 грн.

Сторони скористалися правом на подання відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 20.01.2022 здійснено перехід з розгляду справи і порядку спрощеного провадження в загальне.

16.05.2022 закрито підготовче провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з обставин викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наданні сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

10.04.2018 року відповідачем підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом з пам`яткою кліента, Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які надані йому у письмовому вигляді.(а.с.12).

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є преміальна картка.

Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.04.2018, станом на 05.11.2020 утворилась заборгованість у розмірі 435923,86 грн., яка складається з: 387061,28 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 387061,28 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 48862,58 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржника обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження своїх позовних вимог, АТ КБ «Приватбанк» подав до суду виписку по особовому рахунку за період з 04.04.2018 по 22.12.2020, розрахунок заборгованості за договором б/н від 10.04.2018 станом на 05.11.2020, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача ОСОБА_1 , довідку про видачу відповідачу кредитних карток із зазначенням їх номерів та строку дії, копію паспорту громадянина України з відміткою про проведення авторизації особи працівником банку.

Відповідно до довідки Банку відповідачу в межах підписаного договору №б/н у вигляді Анкети-заяви були видані наступні кредитні картки (а.с.11):

- НОМЕР_1 , дата відкриття 18.02.2019, терміном дії 02/20;

- НОМЕР_2 , дата відкриття 19.02.2020, терміном дії 01/23.

Відповідно до довідки банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на відповідача (договір б/н), 18.02.2019 - старт карткового рахунку, 06.08.2019 встановлено кредитний ліміт 400000,00 грн., 02.07.2020 кредитний ліміт зменшено - до 0,00 грн. (а.с.10).

З виписки по рахунку за картковими рахунками відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів, виконував перекази грошових коштів, знімав кошти в банкоматах, розраховувався кредитними коштами, поповнював мобільний номер телефону, та здійснював інші розрахунки та операції.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пунктів 60-62, 65 Положення «Про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018 року, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

Таким чином, виписка по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи, є належним доказом отримання кредитних коштів відповідачем, їх суми та розміру сплачених коштів відповідачем на погашення заборгованості.

При порівнянні даних виписки з особового рахунку відповідача та розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви, вбачається, що суми використаних кредитних коштів, зазначені у виписці, відповідають сумам, зазначеним в розрахунку заборгованості.

Проте суд не може погодитись із сумою заборгованості, яка визначена позивачем в сумі 387061,28 грн. з наступних підстав. Так, судом у виписці за договором від 26.04.2021 було виявлено, що списання відсотків за використання кредитного ліміту та щомісячної комісії за користування карткою відбулося в сумі 249720,50 грн.

(31.01.2019 4773,82 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

25.03.2020 600,00 грн. щомісячна комісія за користування карткою;

29.03.2019 0,1 грн. списання нарахованих за овердрафт;

29.03.2019 6592,91 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

26.04.2019 - 600,00 грн. щомісячна комісія за користування карткою;

30.04.2019 0,7 грн. - списання нарахованих за овердрафт;

30.04.2019 13187,92 грн. списання відсотків за використання кредитного ліміту;

28.05.2019 - 600,00 грн. щомісячна комісія за користування карткою;

31.05.2019 2,85 грн. списання нарахованих за овердрафт;

31.05.2019 12811,34 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

28.06.2019 11337,09 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

31.07.2019 13292,36 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

06.08.2019 2421,48 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

25.09.2019 - 600,00 грн. щомісячна комісія за користування карткою;

01.10.2019 19081,62 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

25.10.2019 - 600,00 грн. щомісячна комісія за користування карткою;

01.11.2019 12801,02 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

01.12.2019 19083,29 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

27.12.2020 - 600,00 грн. щомісячна комісія за користування карткою;

01.01.2020 14526,75 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

01.02.2020 13271,41 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

25.02.2020 - 600,00 грн. щомісячна комісія за користування карткою;

01.03.2020 13536,68 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

25.03.2020 - 600,00 грн. щомісячна комісія за користування карткою;

01.04.2020 13257,81 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

01.05.2020 12825,60 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

01.06.2020 13253,12 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

01.07.2020 12825,60 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

01.08.2020 12426,32 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

01.09.2020 11998,86 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту;

01.10.2020 11611,80 грн. - списання відсотків за використання кредитного ліміту) (а.с. 207-247), тому суд вважає, що прострочена сума заборгованості за простроченим тілом кредиту з урахуванням вище викладеного становить 162349,99 грн.

Оскільки, матеріали справи не містять підтвердження того, що саме витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, які надав банк, відповідач розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, тому стягненню підлягає сума, яку фактично отримав позичальник, що відповідає позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

Крім цього, суд враховує те, що 03.11.2021 ОСОБА_1 на картковий рахунок НОМЕР_2 , внесено грошові кошти в сумі 10000,00 грн.

Таким чином, з урахуванням встановлених вище обставин, розмір заборгованості за тілом кредиту, яка підлягає стягненню в судовому порядку становить 152349,99 грн. (162349,99 грн. 10000,00 грн.).

Відтак, позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 5805,92 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення у розмірі 387061,28 грн.

Судом задоволено позовні вимоги у розмірі 152349,99 гривень, що становить 39,36 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2285,21 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 258, 259, 263, 265, 352, 354ЦПК України, ст. ст. 526, 626, 628, 633-634, 638, 1048-1049, 1055, 1056-1, 1054 ЦК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 квітня 2018 року в розмірі 152349 (сто п`ятдесят дві тисячі триста сорок дев`ять) гривень 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» 2285 (дві тисячі двісті вісімдесят п`ять) гривень 21 копійок на відшкодування суми сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; );

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта