рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/6477/22

Номер провадження 2/495/2113/2022

31 серпня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Боярського О.О.,

при секретарі - Саханова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить суд:

- визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- Зобов`язати НОВОБУЗЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У БАШТАНСЬКОМУ РАЙОНІ МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в селі Новий Буг, Миколаївської області, Новобузького району (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_7 ;

- Зобов`язати ТАРУТИНСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У БОЛГРАДСЬКОМУ РАЙОНІ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ОДЕСА) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася смт. Тарутине, Тарутинського району Одеської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_8 ;

- Зобов`язати ТАРУТИНСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У БОЛГРАДСЬКОМУ РАЙОНІ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ОДЕСА) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився смт. Тарутине, Тарутинського району Одеської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_9 ;

- Зобов`язати ТАРУТИНСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У БОЛГРАДСЬКОМУ РАЙОНІ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ОДЕСА) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився смт. Тарутине, Болградського району Одеської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_5 ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 ;

- Визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_1 , що мешкає також в АДРЕСА_1 .

Свою заяву позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з січня 2011 року він та відповідачка ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Від цивільного шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

У зв`язку із тим, що на момент народження дітей позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 не перебували між собою у шлюбі, актові записи про народження дітей було зареєстровано зі слів матері.

Дані дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в книзі актів про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України вказані як « ОСОБА_3 ». При цьому, батьком дитини зазначений ОСОБА_16 , однак такої особи не існує. Дані про батька дитини є вигаданими відповідачкою.

Дані дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в книзі актів про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України вказані як « ОСОБА_4 ». При цьому, батьком дитини зазначений ОСОБА_17 , однак такої особи не існує. Дані про батька дитини є вигаданими відповідачкою.

Дані дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в книзі актів про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України вказані як « ОСОБА_4 ». При цьому, батьком дитини зазначений ОСОБА_17 , однак такої особи не існує. Дані про батька дитини є вигаданими відповідачкою.

Дані дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в книзі актів про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України вказані як « ОСОБА_10 ». При цьому, батьком дитини зазначений ОСОБА_17 , однак такої особи не існує. Дані про батька дитини є вигаданими відповідачкою.

Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_11 народився син ОСОБА_18 , що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №41 від 25.05.2022 року, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 народила дитину чоловічої статі, вагою 2710 грамів.

В теперішній час сторони звернулись до відділення ЗАГС з метою реєстрації народження їх спільного сина ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_11 та зазначення позивача ОСОБА_1 батьком, однак у реєстрації народження дитини органом РАЦС було відмовлено у зв`язку із тим, що мати дитини - відповідачка ОСОБА_2 є громадянкою Російської Федерації та не має документів, які надають дозвіл на перебування на території України.

Окрім того, органами РАЦС відмовлено в реєстрації дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 за походженням від батька ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначає також, що на теперішній час неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживають із ним за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки мати дітей - відповідачка ОСОБА_2 покинула дітей разом із позивачем ОСОБА_1 .

Позивач самостійно утримує дітей та забезпечує усім необхідним.

На підставі наведеного просить задовольнити позов.

Процесуальні дії.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 серпня.2022 року провадження по справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

31.08.2022 року сторони у судове засідання не з`явились.

Позивач в судове засідання не з`явився, відповідно до поданої ним заяви від 31.08.2022 року просить справу розглядати у його відсутність та задовольнити позов у повному обсязі.

31.08.2022 року відповідачка ОСОБА_2 надала до канцелярії суду заяву відповідно до якої зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Вказує також, що не заперечує проти визначення місця поживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 з батьком ОСОБА_1 . Визнає та підтверджує обставини, які викладені позивачем в обґрунтування позову.

У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Фактичні обставини справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом було встановлено, що з січня 2011 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Від цивільного шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

У зв`язку із тим, що на момент народження дітей позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 не перебували між собою у шлюбі, актові записи про народження дітей було зареєстровано зі слів матері.

Дані дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в книзі актів про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України вказані як « ОСОБА_3 ». При цьому, батьком дитини зазначений ОСОБА_16 , однак такої особи не існує. Дані про батька дитини є вигаданими відповідачкою.

Дані дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в книзі актів про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України вказані як « ОСОБА_4 ». При цьому, батьком дитини зазначений ОСОБА_17 , однак такої особи не існує. Дані про батька дитини є вигаданими відповідачкою.

Дані дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в книзі актів про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України вказані як « ОСОБА_4 ». При цьому, батьком дитини зазначений ОСОБА_17 , однак такої особи не існує. Дані про батька дитини є вигаданими відповідачкою.

Дані дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в книзі актів про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України вказані як « ОСОБА_10 ». При цьому, батьком дитини зазначений ОСОБА_17 , однак такої особи не існує. Дані про батька дитини є вигаданими відповідачкою.

Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_11 народився син ОСОБА_18 , що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №41 від 25.05.2022 року, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 народила дитину чоловічої статі, вагою 2710 грамів.

В теперішній час сторони звернулись до відділення ЗАГС з метою реєстрації народження їх спільного сина ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_11 та зазначення позивача ОСОБА_1 батьком, однак у реєстрації народження дитини органом РАЦС було відмовлено у зв`язку із тим, що мати дитини - відповідачка ОСОБА_2 є громадянкою Російської Федерації та не має документів, які надають дозвіл на перебування на території України.

Окрім того, органами РАЦС відмовлено в реєстрації дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 за походженням від батька ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначає також, що на теперішній час неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживають із ним за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки мати дітей - відповідачка ОСОБА_2 покинула дітей разом із позивачем ОСОБА_1 .

Позивач самостійно утримує дітей та забезпечує усім необхідним.

Під час розгляду справи відповідачка ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнала у повному обсязі.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до ст. ст. 6, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно пунктів 2.16.4, 2.16.7 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 , на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів та встановлених обставин суд вважає, що позивачем було надано достатньо відомостей, що засвідчують походження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , від ОСОБА_1 .

Так, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц, який суд враховує під час розгляду цієї цивільної справи в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Враховуючи, що відповідачка надала суду письмову заяву, в якій безумовно визнала позовні вимоги ОСОБА_1 , суд приймає визнання відповідачкою позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачкою, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити та визнати ОСОБА_1 батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ,

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно із ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Статтею 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У частинах першій-третій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини насамперед необхідно виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан, тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 61-327цс18 відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини.

Враховуючи вищенаведені обставини, керуючись принципом максимального забезпечення інтересів та прав дітей, зважаючи на те, що відповідачка визнала позов у повному обсязі та не заперечувала щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , разом із батьком ОСОБА_1 , враховуючи насамперед інтереси дітей, суд вважає за можливе та доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , за адресою проживання батька: АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що матір дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною та участі у її вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дітей щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування чи за рішенням суду.

Стосовно позовних вимог щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з батьком ОСОБА_1 , суд зазначає, що позивач просить визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_1 , що мешкає також в АДРЕСА_1 , а відповідачка надає згодну на це, яка зазначена в заяві про визнання позову. У зв`язку із чим суд приходить до висновку, що якщо спір між батьками щодо визначення місця проживання дитини відсутній, тобто батьки дитини дійшли згоди з приводу визначення місця проживання дитини, звертатися до органу опіки та піклування щодо отримання висновку з приводу вказаного питання не є потрібним.

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що під час розгляду справи на підставі достовірних відомостей встановлений факт батьківства ОСОБА_1 по відношенню до неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у зв`язку із чим дані про батька підлягають внесенню до актового запису про народження дітей.

Також зважаючи на той факт, що відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала у повному обсязі та не заперечувала проти визначення місця проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом із батьком ОСОБА_1 , враховуючи насамперед інтереси дітей, суд вважає за можливе та доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , за адресою проживання батька: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 90, 258, 259, 263, 265, 268, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зобов`язати НОВОБУЗЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У БАШТАНСЬКОМУ РАЙОНІ МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в селі Новий Буг, Миколаївської області, Новобузького району (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_7 ;

Зобов`язати ТАРУТИНСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У БОЛГРАДСЬКОМУ РАЙОНІ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ОДЕСА) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася смт. Тарутине, Тарутинського району Одеської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_8 ;

Зобов`язати ТАРУТИНСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У БОЛГРАДСЬКОМУ РАЙОНІ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ОДЕСА) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився смт. Тарутине, Тарутинського району Одеської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_9 ;

Зобов`язати ТАРУТИНСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У БОЛГРАДСЬКОМУ РАЙОНІ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ОДЕСА) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився смт. Тарутине, Болградського району Одеської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_5 ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 ;

Визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_1 , що мешкає також в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О.Боярський