Справа № 182/7741/21
Провадження № 2/0182/783/2022
17.08.2022 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, -
В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 2004 року по 2010 рік він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від цього шлюбу народилось двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, через деякий час спільне проживання з відповідачкою було припинено та діти стали мешкати зі своєю матір`ю. На підставі рішення суду з нього були стягнуті аліменти на утримання дітей. Проте, з 2011 року відповідачка почала вести аморальний спосіб життя, перестала цікавитись дітьми, не приділяла належної увага їхньому вихованню. Його стали повідомляти про те, що матір дітей часто бачать у нетверезому стані в різних районах м.Нікополя, а вже через деякий час йому стали телефонувати вчителі школи, де навчався ОСОБА_5 , і повідомляти, що дитина приходить до школи з невивченими уроками, в неохайному вигляді. Позивач намагався поговорити з колишньою дружиною, щоб та краще ставилась до своїх батьківських обов`язків. Також, він висловлював свою стурбованість з приводу неналежного виховання дітей, став цікавитись, куди вона витрачає аліменти, які він сплачував на утримання дітей регулярно. Після цих розмов мати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заявила, що якщо йому не подобається, як вона виховує дітей, то він не позбавлений можливості забрати їх собі. Після таких висловлювань відповідачки він й забрав обох синів до свого помешкання, де вони і на даний час проживають, а відповідачка, не зважаючи на свій обов`язок приймати участь в утриманні та вихованні своїх дітей, ними з 2011 року ніяким чином не цікавиться, жодного разу не надала матеріальної допомоги на утримання синів, ніколи не відвідує школу, де діти навчаються, не цікавиться ними. Він неодноразово бачив відповідачку та просив її змінити своє ставлення до дітей, проте, вона ніяким чином не сприймає прохання та єдине, що вона зробила, це подала заяву до Нікопольського відділу ДВС про те, що претензій по сплаті аліментів до нього не має і просить повернути їй виконавчий лист. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, змушений звернутись до суду та просить постановити рішення суду, яким позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач в судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позову наполягає та просить вимоги задовольнити (а.с.36).
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи (а.с.41-42), в судове засідання не з`явилась, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Справа слухалась у її відсутність, відповідно до ст.280 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с.37).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , про що свідчить актовий запис № 1135, складений 22 грудня 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6). ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , про що свідчить актовий запис № 919, складений 04 вересня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7). Відповідно до довідки, актів та характеристик, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають разом з ОСОБА_1 , який їм доводиться батьком (а.с.21). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 542 від 09 серпня 2022 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її дітей (а.с.47-50).
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, п.п.15.16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 ухиляється від виховання своїх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до своїх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст.169 СК України, він має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.32, 51 Конституції України, 12-13, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.164-165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал