ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1265/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/1652/17 Годік Л. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О. М., Вініченка Б. Б., Фетісової Т. Л., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу про компенсацію за ушкодження здоров`я,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з вказаним позовом до відповідача, обгрунтовуючи його тим, що група осіб з іудейської організації паломників хасидів, які мали громадянство України і іноземці порушили 05.04.2017 року недоторканість його житла пошкодили вхідні двері, проникли до помешкання і стали проводити його огляд з метою заволодіти і негайно заселитися. Вели себе нахабно, гамірно, чинили утиски, почували себе господарями і так продовжувалося декілька годин. Присутні патрульні були безучасні і за ображеного хасидами інваліда ніхто не вступився.

Психотравмуюча ситуація викликала раптовий рецидив стабілізованого очного і артеріального тиску, що привів до різкого погіршення гостроти зору і збільшення рівня інвалідності постійного користування тростиною сліпого.

Дії хасидів додатково виснажили його, а глибокі душевні рани, що отримав, принесли порожнечу і знищили морально, що потребує компенсації згідно ст. 1195 ЦК України у розмірі 80000,00 грн.

Просив суд зобов`язати Міжнародний благодійний фонд імені Рабі Нахмана виплатити йому компенсацію матеріальної та моральної шкоди в розмірі 80000,00 грн. та стягнути з відповідача судовий збір.

27.09.2018 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог та просив суд стягнути з Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана на його користь 200000,00 грн. на відшкодування заподіяної йому шкоди.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 липня 2022 року у позові ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не надано достатніх та належних доказів, які б підтверджували обставини, викладені в позовній заяві. Суд позбавлений можливості оцінити доводи позивача і тому дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить рішення скасувати і залишити позов без розгляду та стягнути судовий збір з відповідача в дохід держави.

Вказав, що порушені норми попереднього провадження не застосована ст. 187 п. 13 ЦПК України про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд не здійснив належних умов для здійснення судового розгляду. Залишилися не розглянутими клопотання про залучення співвідповідачів, про призначення експертизи, а також не витребувано матеріали з поліції за ЄО-3285 від 05.04.2017.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись із позовом до суду першої інстанції позивач вказував, що група осіб з іудейської організації паломників хасидів, які мали громадянство України і іноземці порушили 05.04.2017 року недоторканість його житла та пошкодили вхідні двері, проникли до помешкання і стали проводити його огляд з метою заволодіти і негайно заселитися. Вели себе нахабно, гамірно, чинили утиски, почували себе господарями і так продовжувалося декілька годин. Присутні патрульні були як глуха стіна і за ображеного хасидами інваліда ніхто не вступився.

Психотравмуюча ситуація викликала раптовий рецидив стабілізованого очного і артеріального тиску, що привів до різкого погіршення гостроти зору і збільшення рівня інвалідності постійного користування тростиною сліпого.

Дії хасидів додатково виснажили його, а глибокі душевні рани, що отримав, принесли порожнечу і знищили морально, що потребує компенсації згідно ст. 1195 ЦК України, в сумі 200000,00 грн.

Однак, позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин.

В матеріалах справи є лише заяви та клопотання ОСОБА_1 , в яких указується про звуження його прав Міжнародним благодійним фондом імені Рабі Нахмана з Бреславу, однак в чому полягають ці обмеження він не надає ніяких підтверджень, лише вважає неприпустимою їх присутність на території м. Умані.

Позовні вимоги ОСОБА_1 не доведені належними і допустимими доказами щодо порушення його прав, свобод чи законних інтересів відповідачем.

Звертаючись за захистом своїх прав до суду саме заявник повинен обґрунтувати підстави позову, предмет позову, вказати осіб, які порушують його права, та яких може стосуватись вирішення спору відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільно-процесуального судочинства.

Проте позивачем не надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВС України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Пунктом 6 вказаної постанови Пленуму ВС України визначено, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ненадання позивачем належних та допустимих доказів обставин справи, зокрема доказів, які б підтверджували, що Міжнародний благодійний фонд імені Рабі Нахмана з Бреславу завдав своїми діями позивачу будь-яку шкоду. Відсутність таких доказів при поданні позовної заяви є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що згідно частини третьої статті 89 ЦПК України судом першої інстанцій всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх відхилення є мотивованими.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що суд першої інстанції повинен був залишити позов без розгляду безпідставні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається.

Оскільки апеляційний суд прийшов до висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно судові витрати з відповідача до стягнення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2022 року.

Судді: