Житомирський апеляційний суд
Справа №273/1137/21 Головуючий у 1-й інст. Васильчук О. В.
Категорія 10 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 273/1137/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання прав забудовника, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Васильчук О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з березня 2014 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 15 травня 2015 року вони зареєстрували шлюб, в якому перебували до 6 червня 2016 року. В подальшому, 15 серпня 2017 року, вони повторно зареєстрували шлюб, який був розірваний 15 квітня 2021 року.

Позивачка вказує, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , а також 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,135 га (кадастровий номер :01:004:0678), яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказане нерухоме майно було придбане на підставі договору купівлі-продажу, укладеного під час перебування відповідача у шлюбі з його колишньою дружиною ОСОБА_3 .

Вказує, що у вересні 2014 року, у зв`язку з розірванням попереднього шлюбу та створенням нової сім`ї, відповідач та його колишня дружина дійшли згоди щодо порядку користування вказаним житловим будинком, уклавши відповідну угоду, а саме: ОСОБА_2 виділено житлову кімнату 1-5, кухню 1-2, ванну 1-3. ОСОБА_3 . Виділено житлову кімнату 1-6, коридор 1-8, веранду 1 та ґанок.

ОСОБА_1 також зазначає, що у 2015 році вони з відповідачем за спільні кошти розпочали будівництво прибудови до належної останньому частини житлового будинку.

У лютому 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до органу місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на здійснення переобладнань та добудови до вказаного житлового будинку.

Рішенням виконавчого комітету Баранівської міської ради від 24 лютого 2016 року №38 погоджено реконструкцію цього житлового будинку.

Позивачка стверджує, що на підставі вказаного рішення здійснено прибудову до належного відповідачеві житлового будинку. Площа цієї прибудови становить 20 кв.м. ОСОБА_1 вказує, що особисто брала участь у здійсненні будівельних робіт та витрачала на будівельні матеріали кошти, зароблені нею. На даний час прибудова повністю закінчена та придатна для проживання.

Враховуючи вищезазначене, просила визнати спільним сумісним майном подружжя не введений в експлуатацію об`єкт незавершеного будівництва - прибудову до житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1, 1/2 частка у праві власності на який зареєстрована за ОСОБА_2 .

Також просила визнати її співзабудовником побудованого під час шлюбу з ОСОБА_2 об`єкта незавершеного будівництва - прибудови до житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , з усіма правами та обов`язками забудовника на 1/2 частину цієї прибудови.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано спільним сумісним майном подружжя не введений в експлуатацію об`єкт незавершеного будівництва - прибудову до житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1, 1/2 частка у праві власності на який зареєстрована за ОСОБА_2 .

Визнано ОСОБА_1 співзабудовником побудованого під час шлюбу з ОСОБА_2 спільного майна подружжя - не введеного в експлуатацію об`єкта незавершеного будівництва - прибудови до житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1, 1/2 частка у праві власності на який зареєстрована за ОСОБА_2 , з усіма правами та обов`язками забудовника на 1/2 частину закінченої, але не зданої в експлуатацію прибудови до вказаного житлового будинку, в тому числі з правом здачі та введення в експлуатацію, правом звернення до органів місцевого самоврядування, правом звернення до БТІ, правом подання декларації про готовність об`єкта, правом на державну реєстрацію прав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що здійснена добудова є об`єктом самочинного будівництва та відповідно до положень цивільного законодавства України не може бути предметом поділу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка вказує, що спірні правовідносини жодним чином не стосуються визнання права власності на спірну добудову та поділу нерухомого майна. Звертаючись до суду з даним позовом, вона просила визнати спірне майно спільною сумісною власністю подружжя та надати їй права забудовника цього майна з метою оформлення вказаного об`єкта нерухомості у встановленому законом поряду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивачки, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 15 травня 2015 року по 6 червня 2016 року, а також з 15 серпня 2017 року по 15 квітня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Наявна в матеріалах справи копія договору купівлі-продажу від 17 травня 2005 року свідчить про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках належить житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка, площею 0,1350 га, розташована за вказаною адресою та призначена для обслуговування та будівництва житлового будинку і господарських споруд.

30 вересня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено угоду про порядок володіння та користування вказаним житловим будинком та земельною ділянкою. Зокрема, ОСОБА_3 передано у власність кімнату 1-6 площею 15,9 кв.м., ванну 1-7 площею 2,6 кв.м., коридор 1-8 площею 5,2 кв.м., веранду 1 площею 11,3 кв.м. У власність ОСОБА_2 передано кухню 1-2 площею 4,8 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 10,6 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 10,8 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області від 24 лютого 2016 року №38 погоджено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 реконструкцію житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі угоди про порядок володіння та користування житловим будинком і господарськими будівлями та земельною ділянкою.

Цим же рішенням зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 погодити відповідність намірів щодо реконструкції даного житлового будинку з добудовою у відділі містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Баранівської райдержадміністрації та проводити будівництво відповідно до будівельного паспорта.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка надала суду акт обстеження вказаної добудови, складений комісією у складі головного спеціаліста відділу містобудування, архітектури, земельних відносин та комунальної власності Баранівської міської ради Юрчука В.Ю., провідного спеціаліста відділу містобудування та архітектури відділу містобудування, архітектури, земельних відносин та комунальної власності Баранівської міської ради Дерев`янчука Г.О., юрисконсульта відділу юридичної роботи та управління персоналом Баранівської міської ради Марценюк Н.І. 11 травня 2021 року. Комісією встановлено, що добудова до житлового будинку по зовнішній стіні розміром 4,90 м на 3,10 м, ззовні поштукатурена, а всередині приміщення обшите дерев`яною вагонкою, встановлене пластикове вікно, проведено електрику, ґанок зовнішнім розміром 1,80 м на 3,10 м, з бетонними сходами та обшитий дерев`яними дошками, пофарбований, з встановленим дерев`яним пофарбованим вікном. Покрівля добудови - з хвилястого азбестоцементного шиферу. Обстежена добудова закінчена будівництвом та експлуатується.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалася на ту обставину, що спірна прибудова є спільним сумісним майном подружжя, у зв`язку з чим просить визнати її співзабудовником цього нерухомого майна з усіма правами та обов`язками на 1/2 частину цього об`єкта. Тобто, зміст позовних вимог свідчить про те, що позивачка фактично ставить питання про захист свого права на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу згідно з нормами статей 364,367 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Отже, виходячи зі змісту цієї норми, самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов.

У розумінні частини 1 статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органом архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником ( власниками) отримано право власності.

Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, є наслідком визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини 1 статті 376 ЦК України.

Наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права на нього як на об`єкт нерухомості, у тому числі й права забудовника на таке нерухоме майно.

Як свідчать матеріали справи, пункт 2 рішення виконавчого комітету Баранівської міської ради від 24 лютого 2016 року №38, не був реалізований співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідність намірів щодо реконструкції цього житлового будинку не була погоджена у відділі містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Баранівської районної державної адміністрації, проектна документація не була виготовлена. Отже, вказані обставини свідчать про те, що здійснена добудова до вказаного житлового будинку є об`єктом самочинного будівництва й не може бути предметом цивільно-правових відносин у розумінні положень цивільного законодавства України.

Таким чином, рішення підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення,- про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2021 року, скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: