Справа № 296/4825/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої - судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Репіковій З.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участі третьої особи ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.06.2020 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 17805,21грн. вартості заподіяної майнової шкоди, 15000грн. моральної шкоди, 1500грн. витрат на правову допомогу, 2300,00грн. витрат на проведення оцінки вартості пошкодженого автомобіля.

В обгрунтування позову зазначено, що 05.05.2020 водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Ford Transit, НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , під час руху в районі ринку «Малинський» у м. Житомирі заднім ходом зіткнувся з автомобілем марки Volkswagen, НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , автомобіль якого отримав пошкодження.

На місці пригоди водіями автомобілів було складено і підписано європротокол, де винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди зазначено водія ОСОБА_3 .

Відповідно до звіту спеціаліста №19/05/20 від 22.05.2020 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Volkswagen, НОМЕР_2 , вартість заподіяних збитків складає 17805,21грн.

Також позивач вказує, що поніс додаткові матеріальні збитки на проведення оцінки вартості заподіяних збитків, завданих пошкодженням автомобіля, що підтверджується договором та квитанцією про сплату 2300,00грн.

Окрім матеріальних збитків позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює в сумі 15000,00грн. Вказує, що моральна шкода полягає у заподіяних моральних стражданнях, втраті спокою через пошкодження автомобіля, втраті часу на оформлення документів, проведення встановлення оцінки розміру заподіяних збитків, погіршенні стану здоров`я.

За вказаних обставин ОСОБА_1 просить позов задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_5 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи 23.09.2022, про причини неявки суд не повідомила. В судовому засіданні 29.11.2021 заперечила щодо задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки вважає, що страхова компанія відшкодувала позивачу завдані пошкодженням автомобіля збитки.

Представник третьої особи Костюкевич-Тарнавська О.В. в судове засідання 23.09.2022 не з`явилася, подала суду клопотання від 13.06.2022 про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, де в задоволенні позову просить відмовити.

У письмових поясненнях щодо позову від 30.10.2022 представник третьої особи вказала, що позов є безпідставним. Автомобіль Ford Transit, НОМЕР_1 є власністю третьої особи, яка відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахувала цивільно-правову відповідальність. Власником вказаного авто про відповідне страхування було повідомлено позивача та надано йому відповідні документи. На підставі ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач 13.05.2020 подав до АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ ІНГО» заяву, де зазначено власноручно узгоджений розмір збитків у сумі 5826,09грн. та банківські реквізити для перерахування вказаної суми. Також представник третьої особи вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає принципам верховенства права, вимогам розумності, справедливості та ступеню моральних страждань, які могли бути понесені позивачем (а.с. 66 67).

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Ford Transit, НОМЕР_1 (а.с.6).

З пояснень сторін та змісту повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 05.05.2020 вбачається, що 05.05.2020 о 08:10год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Ford Transit, НОМЕР_1 у м.Житомир по вул.Малинська, 4, під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen, НОМЕР_2 , під час стоянки / зупинки останнього (а.с. 4).

Згідно повідомлення про ДТП, складеного 05.05.2020р., ОСОБА_3 свою вину визнав, про що розписався.

Також за даними вищевказаного повідомлення зазначено, що цивільно-правова відповідальності власника транспортного засобу Ford Transit, НОМЕР_1 застрахована у ПрАТ АСК «ІНГО Україна», сертифікат страхування дійсний з 27.05.2019 по 26.05.2020.

Цивільно-правова відповідальності власника транспортного засобу Volkswagen, НОМЕР_2 застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА»

Згідно звіту №19/05/20 про оцінку вартості ( розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 22.05.2020, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Transit, НОМЕР_1 становить 17805,21грн.

Також матеріалами справи встановлено, що АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ ІНГО» складено страховий акт №2636423 від 08.07.2020 в якому , зокрема, зазначено: страхувальник ОСОБА_4 ; поліс №3491834; автомобіль Ford Transit, НОМЕР_1 ; страхова сума 100000,00грн.; дата події 05.05.2020; сума збитків 5826,09грн., до відшкодування - 5744,35грн. (а.с.90).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 13.05.2020, адресованої АТ «СК «ІНГО», узгоджено розмір заподіяних збитків, що завдано внаслідок ДТП, яке відбулося 05.05.2020, у сумі 5826,09грн., про що ОСОБА_1 розписався (а.с. 28).

Відповідно платіжного доручення №11238 від 15.07.2020 АТ «СК «ІНГО» перераховано на рахунок ОСОБА_1 5744,35грн., призначення платежу: страховий платіж за договором №3491834 (а.с.91).

Нормами чинного ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст.1187 ЦК України)

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За змістом пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 р. (справа № 755/18006/15-ц) зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Матеріалами справи встановлено, та не заперечується учасниками процесу, що цивільно- правова відповідальність власника транспортного засобу Ford Transit, НОМЕР_1 застрахована у ПрАТ АСК «ІНГО Україна», сертифікат страхування дійсний з 27.05.2019 по 26.05.2020, страхова сума 100000,00грн.

В судовому засіданні позивач на запитання головуючого судді пояснив, що не погоджується із сумою страхової виплати (5744,35грн.), що здійснила ПрАТ АСК «ІНГО Україна».

За вказаних обставин позивач ініціював проведення оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та за результатами звіту №19/05/20 встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Transit, НОМЕР_1 становить 17805,21грн.

Вирішуючи питання на предмет стягнення шкоди в сумі 17805,21грн. з винуватця ДТП ОСОБА_3 суд керується, зокрема, нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими визначено що саме страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.

Згідно ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Transit, НОМЕР_1 в сумі 17805,21грн., яку позивач просить стягнути з винуватця ДТП, перебуває в межах суми страхового відшкодування (100000грн.), що визначена полісом ПрАТ АСК «ІНГО Україна» №3491834, суд приходить до переконання, що позов пред`явлено до неповного кола відповідачів.

Системний аналіз статей 51, 175 ЦПК України свідчить про те, що саме на позивача покладено обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі. Натомість, встановлення належності відповідачів залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ст.51 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів згідно специфіки спірних правовідносин, суд відмовляє у задоволенні позову.

Оскільки позов пред`явлено до неповного кола осіб, яких рішення по справі безпосередньо стосується, позивачем у підготовчому судовому засіданні не заявлено клопотання про залучення до участі в справі як співвідповідача страхової компанії, на яку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено обов`язок відшкодування шкоди в межах суми страхового відшкодування, в задоволенні позову про відшкодування матеріальних збитків слід відмовити.

Враховуючи відмову у позовній вимозі про відшкодування матеріальних збитків, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача 2300,00грн. витрат на проведення оцінки вартості пошкодженого автомобіля, яка є похідною від вимоги про стягнення збитків.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Частиною першою статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях в зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Зважаючи на встановлені обставини даної справи, суд дійшов висновку, що негативні емоції позивача внаслідок пошкодження його майна перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача, а відтак завдали позивачу моральної шкоди.

Зважаючи на те, що позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку з пошкодженням майна, обґрунтованими є вимоги про стягнення моральної шкоди.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем необґрунтовано завищений розмір моральної шкоди та не доведено погіршення стану здоров`я, що стало наслідком ДТП.

Враховуючи характер перенесених позивачем моральних страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і соціальних стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування позивачу, слід визначити в сумі 4000,00 грн.

У задоволенні решти суми компенсації моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст.4, 12, 13, 76-91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди, 95 (дев"яносто п"ять) грн. 80 коп. судового збору.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя В. П. Маслак