Справа № 212/3755/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - ЧАЙКІНА І.Б., за участю: секретаря судового засідання ЛЕОНІДОВОЇ К.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС», ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених дорожньо транспортною пригодою, -
Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.
Позивачка до суду не прибула, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Представники відповідача в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про день час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань на адресу суду від них не надходило, правом надання відзиву не скористалися.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2022 року ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.. 124 КУпАп і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Постанова набрала законної сили 14.02.2022 року (а.с. 9-10).
За правилами ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Приписами ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч.1, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Власником автомобіля HYUNDAI ACCENT державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є позивачка ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12).
Винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої був пошкоджений автомобіль позивачки, був визнаний ОСОБА_2 , який на момент ДТП керував транспортним засобом тролейбусом марки «ЗІУ -9» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 при виконанні ним трудових обов`язків у КП «МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС».
Вказані обставини встановлені рішенням суду, не спростовувалися КП «МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС», тому позивачем правомірно пред`явлені вимоги до КП «МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС» про відшкодування завданої їй у результаті ДТП шкоди за участю ОСОБА_2 , оскільки відповідно до ст. 1172 ЦК України відповідальність за шкоду, заподіяну з вини ОСОБА_2 , повинен нести його роботодавець, солідарне стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, як з особи, яка винна у спричиненні ДТП, так і з роботодавця винної особи не передбачено.
За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом абзацу 1 пункту 2 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
КП "МІСКИЙ ТРОЛЕЙБУС" цивільно-правова відповідальність на транспортний засіб, яким завдано матеріальної шкоди не була забезпечена та відповідач не являється страховиком, оскільки доказів зворотнього не надано.
Також, відповідно до частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Правовий зв`язок між юридичною або фізичною особою та працівником виникає з трудових відносин незалежно від їх характеру - постійні, тимчасові, сезонні відносини або відносини, що склалися між зазначеними особами при виконанні працівником іншої роботи за трудовим договором (контрактом) (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).
Основною ознакою є те, що працівник (службовець) виконує роботу, доручену йому згідно із цими розпорядчими актами, незалежно від того, який характер вона має - одноразовий, тимчасовий чи постійний. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого дня.
За таких обставин, позовні вимоги до ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.
Відповідно до Методики товарознавчої екпертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України і Фонду держмайна України № 142/2092 від 24 листопада 2003 року (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) згідно п.п.2.4, 8.3 якої вартість збитку, яка завдана колісному транспортному засобу і яка підлягає відшкодуванню, визначається з урахуванням коєфіцієнта фізичного зносу автомобіля.
Згідно звіту № 23/12 ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 14.01.2022 року , вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля з урахуванням вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 6 314, 82 гривні (а.с. 30-44).
Разом з тим, КП «МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС» під час розгляду справи не заявляло клопотання про проведення відповідної судової експертизи з метою встановлення розміру завданої матеріальної шкоди, а розмір матеріального збитку не спростований.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши факт заподіяння позивачу шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, у зв`язку з пошкодженням автомобіля; приймаючи до уваги непредставлення відповідачем доказів на спростування його вини; встановивши розмір шкоди (вартість відновлювального ремонту автомобіля), заподіяної позивачу, як володільцю вказаного транспортного засобу, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог про стягнення матеріального збитку з КП "МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС"
Щодо вимог про відшкодування маральної шкоди, суд зазначає наступне.
Безперечно факт участі у ДТП та заподіяння внаслідок такої шкоди майну (транспортному засобу) особи заподіює та заподіяли позивачці і моральну шкоду. Вина ж водія транспортного засобу, який перебував у трудових відносинах з відповідачем, у заподіянні шкоди, протиправність його діяння та причинний зв`язок між діянням та шкодою встановлено та доведено доказами, про які йшлося вище.
Така шкода слід вважати полягає у душевних переживаннях з приводу самої події, а також пошкодженнях транспортного засобу позивачки та необхідності його відновлення чи заміни.
Так, факт пошкодження автомобіля внаслідок ДТП однозначно спричиняє по-перше переживання через пошкодження майна (транспортного засобу); дискомфорт, незручності, зміну життєвих планів через неможливість володіння та використання транспортного засобу у власних потребах; необхідності докладати додаткових зусиль для вирішення щоденних проблем без автомобіля; необхідність вживати заходів для його відновлення чи заміни, тощо.
Враховуючи вказане, тривалість та глибину згаданих душевних страждань позивачки як власниці пошкодженого автомобіля, а також засади розумності та справедливості суд вважає, що 3000 грн. було б достатньою сатисфакцією для відновлення порушених життєвих зв`язків позивачки та така шкода безпідставно не була відшкодована позивачці за рахунок відповідача відповідно до заявленої нею позовної вимоги (враховуючи також і те, що така шкода у цьому випадку не підлягає відшкодуванню страховою компанією зважаючи на відсутність страхового забезпечення).
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
Згідно ч. 3-6 ст.139 ЦПК України, експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно такої сторони в межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Так, як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера № 23/12-ТЗ від 23.12.2021 року на підставі договору 23/12-ТЗ від 23.12.2021 року про оцінку HYUNDAI ACCENT FT2112IK, позивачкою за проведення оцінки автомобіля сплачено 2400 гривень (а.с.2), які підлягають стягненню з КП «МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС» на користь позивача.
Позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 992, 40 грн., які підлягають стягненню з відповідача КП «МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС» на користь позивача.
Позивачкою заявлено вимогу про стягнення 2500 гривень по оплаті отримання юридичної допомоги. З квитанції № 117 від 22.02.2022 року наданої в обґрунтування фактично понесених судових витрат вбачається, що за наданя правової допомоги та складання позовної заяви адвокатом Саліною М.О. отримано від ОСОБА_1 2500 гривень, які підлігають стягненню з КП "МІСЬКИЙ ТОЛЕЙБУС" (а.с. 3).
Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258,259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС», ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених дорожньо транспортною пригодою - задовольнити частково.
Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 матеріальну шкоду у розмрі 6314,82 гривні.
Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 моральну шкоду у розмрі 3000 гривень.
Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 992, 40 гривень, витрати по проведенню оцінки збитку в розмрі 2400 гривень., та витрати на правничу довомогу у розмірі 2500 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги БЕЗПОСЕРЕДНЬО до апеляційного суду.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , 1987 року народження, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2
Повний текст рішення складено 10 жовтня 2022 року.
Суддя: І. Б. Чайкін