Справа № 337/2510/22
Провадження №2/337/1571/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Нетяга М.І.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

11.08.2022 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ «Альфа-Банк»» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог, окрім іншого, вказує на те, що 30.03.2018 р. позивачка підписала Анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк». Надалі, 20.09.2019 р., вже з АТ «Альфа-банк» був підписаний Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 500821884. Вона сплачувала щомісячний платіж за кредитом, але в подальшому, внаслідок скрутного фінансового становища та необхідністю утримувати дітей, адже, син має інвалідність, тому не завжди мала можливість сплачувати вчасно платежі за кредитом, і в неї, можливо, виникла деяка заборгованість за платежами, але про точну суму, та з якої саме дати виникла заборгованість, невідомо.

Тому, змушена була тимчасово припинити в повному обсязі сплачувати платежі за кредитом, сподіваючись, що співробітники АТ «Альфа-Банк» звернуться, щоб улагодити всі питання заборгованості, але до цього часу пропозицій про їх вирішення та улагодження не надходило, жодних документів від АТ «Альфа-Банк» не отримувала.

У липні 2022 року через мобільний застосунок «Дія» з`ясувала, що відкрито виконавче провадження № 62912601, а постанову про відкриття вказаного провадження було видано приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною, при цьому приватним нотаріусом КМНО Харою Наталією Станіславівною був вчинений виконавчий напис №19947 від 09.06.2020 р. про стягнення грошової суми у розмірі 54163,15 грн. на користь АТ «Альфа-Банк».

29.07.2022 р. звернулась до приватного виконавця Русецької О.О. із заявою про надання довідки про загальний розмір стягнутих з доходів грошових коштів, за виконавчим провадженням № 62912601, і 02.08.2022 р., засобами електронної пошти, була надіслана довідка № 01.29/17053 приватного виконавця - щодо розподілу коштів між стягувачами у виконавчому провадженні № 62912601.

Спірним виконавчим написом № 19947 від 09.06.2020 р., вчиненим приватним нотаріусом (на той час) Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, пропонується звернути стягнення на заборгованість за Кредитним договором № 500821884 від 20.09.2019 р., укладеним із АТ «Альфа-Банк» та стягнути заборгованість за Кредитним договором за період з 27.11.2019 р. по 02.03.2020 р., суму в загальному розмірі 54163,15 грн., в тому числі 650 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

Постановою приватного виконавця Русецької О.О. від 31.08.2020 р. було відкрито виконавче провадження № 62912601 по стягненню з ОСОБА_1 , грошових коштів в загальній сумі 54163,15 грн., на підставі виконавчого напису, також основної винагороди приватного виконавця у розмірі 5416,32 грн.

Постановою приватного виконавця Русецької О.О. від 22.09.2020 р., за виконавчим провадженням № 62912601, було звернено стягнення на дохід (заробітну плату) боржника.

Внаслідок вчинення вказаного виконавчого напису № 19947, вона була позбавлена можливості пересвідчитися в правильності нарахування суми заборгованості перед АТ «Альфа-Банк», оспорити її, також не була повідомлена ані про те, що АТ «Альфа-Банк» звертається до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, ані про те, що виконавчий напис вже вчинений, причому, про стягнення саме вищевказаної суми заборгованості, - чим порушені права на захист цивільних прав.

Отже, не мала можливості висунути заперечення щодо розміру та строку заборгованості перед АТ «Альфа-Банк», тому заборгованість за вказаним вище Акцептом пропозиції безпідставно вважати безспірною.

Про наявність нотаріальної дії з вчинення нотаріусом Харою Н.С. виконавчого напису № 19947, дізналася лише з постанови приватного виконавця Русецької О.О., а про розмір щомісячного відрахування з заробітної плати, і в якій саме сумі, дізналася лише у липні 2022 року.

Також, всупереч вимогам чинного законодавства, в матеріалах виконавчого провадження № 62912601, відкритого приватним виконавцем Русецькою О.О., відсутні первинні бухгалтерські документи АТ «Альфа-Банк», саме на підставі яких повинен визначатися розмір заборгованості позивача. Таким чином, розмір заборгованості не є безспірним.

Вважає, що спірний виконавчий напис № 19947вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу; за відсутності повідомлень від АТ «Альфа-Банк», неможливо встановити правильність і розмір нарахування заборгованості; не було отримано письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Виконавчий напис повинен бути вчинений на оригіналі документа, що встановлює заборгованість.

До того ж, Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 500821884 від 20.09.2019 р., не був посвідчений нотаріально.

АТ «Альфа-Банк» і приватний нотаріус Хара Н.С., перед вчиненням 09.06.2020 р. виконавчого напису № 19947, не направляли вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Також не було повідомлено щодо звернення Банку за вчиненням виконавчого напису. Недотримання тридцятиденного строку з моменту повідомлення унеможливлюють вчинення виконавчого напису, оскільки неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу, чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Відповідач, в порушення норм чинного законодавства, не надсилав жодних повідомлень про розмір заборгованості перед Банком, і також про строк, з моменту якого у Банка виникло право вимоги, і чи відповідають ці суми та строк, сумі стягнення та строку, за який здійснюється стягнення, вказаним у виконавчому написі № 19947.

Таким чином, приватний нотаріус Хара Н.С. вчинила виконавчий напис № 19947 всупереч вимог закону, нотаріусу не подані документи, передбачені законодавством, не надано доказів наявності у відповідача права вимоги до позивача, розмір заборгованості не є безспірним, - отже, з порушенням статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

У разі визнання спірного виконавчого напису, вчиненого 09 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим номером 19947, про стягнення на користь АТ«Альфа- Банк» суми заборгованості за кредитним договором, - таким, що не підлягає виконанню, отримані відповідачем, на підставі вказаного виконавчого напису, грошові кошти також підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані, відпала.

Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 09.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 19947, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів в сумі 54163,15 грн.; повернути від відповідача повну суму безпідставно стягнутих грошових коштів за виконавчим написом, вчиненим 09.06.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. та зареєстрованим в реєстрі за № 19947; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2022 року, зупинене стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 09.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №19947, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів в сумі 54163,15 гривень.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2022 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

22.09.2022 року до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, у яких вказано, окрім іншого, що АТ «Альфа-Банк» заперечує проти задоволення позовних вимог, вимоги позивача вважає безпідставними, а подання позовної заяви спрямоване на ухиленні від взятих на себе зобов`язань.

Договір між АТ «Альфа-Банк» та Позивачем було укладено 20.09.2019 року, і дана обставина не оспорюється стороною Позивача.

Внаслідок неналежного виконання обов`язків за договором у позичальника утворилась заборгованість, у зв`язку із чим Кредитором було висунуто вимогу про погашення наявної заборгованості, в якій було повідомлено про розмір наявної заборгованості, а також попереджено про наслідки її невиконання - зокрема, примусове стягнення на предмет іпотеки і пов`язані із цим додаткові витрати.

Право вимагати дострокового повернення кредиту також передбачене умовами договору.

Проте, звертаючись з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, Позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження своїх вимог.

Нотаріусу необхідно надати документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника і прострочення виконання ним зобов`язань.

Проте, чіткого переліку таких документів законодавець не дає.

Згідно до заяви про вчинення виконавчого напису та додатків до неї вбачається, що Банком були виконані всі умови, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, зазначених у виконавчому написі, не є безспірними.

Отже: заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом була оформлена у відповідності до діючого законодавства України і містила всі обов`язкові відомості про боржника та стягувача, а також щодо розмірів заборгованості і строків, за які проводиться стягнення; нотаріус не звертався до стягувача за наданням додаткової інформації, оскільки йому було надано всі необхідні і достатні документи для вчинення виконавчого напису; нотаріусом було перевірено належне повідомлення боржника про наявну заборгованість та відповідність документів, поданих на обґрунтування стягнення, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів; виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності, з дотриманням 30-денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість.

Позивач не довів у встановленому процесуальним законом порядку належними і допустимими доказами, що сума заборгованості за кредитним договором станом на дату вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису була іншою ніж та, яка була визначена у виконавчому написі, не надав ні власного контррозрахунку суми заборгованості по кредитному договору, ні доказів погашення існуючої заборгованості, ні доказів, які б підтверджували наявність іншого розміру заборгованості, відмінного від визначеного у виконавчому написі.

Станом на дату подачі позову, виконавчий напис не є таким що не підлягає виконанню, відтак кошти, що стягнуті на виконання не є такими, що є безпідставно перераховані. Позовні вимоги в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

Позивачем не надано жодного доказу, що відповідні кошти були стягнуті та перераховані на користь Банку (розпорядження про перерахування, тощо). Відповідно до заявлених позовних вимог позивач не вказує яка саме сума була нібито перерахована, та яку суму має стягнути суд.

Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивачка, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідач до суду не з`явився, у письмових поясненнях, наданих до суду, просила судове засідання провести без участі Банку.

Треті особи: Приватний нотаріус Хара Н.С., Приватний виконавець Русецька О.О., в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За дослідженими матеріалами справи, судом встановлено, що 20.09.2019 року, АТ «Альфа-банк» прийняло Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 500821884 від ОСОБА_1 на укладення угоди на надання споживчого кредиту на суму 52073,05 грн. зі сплатою 23% річних на 36 місяців.

09.06.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 19997, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 500821884 від 20.09.2019 року укладеним з АТ «Альфа-банк».

Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.11.2019 року по 02.03.2020 року у розмірі 53513,15 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3577,44 грн.; прострочена заборгованість за комісією і процентами 2893,85 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 46785,85 грн.; строкова заборгованість за комісією і процентами 256,01 грн. За вчинення виконавчого напису 650 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 54163,15 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. від 31.08.2020 року(ВП №62912601) відкрите виконавче провадження.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. від 22.09.2020 року(ВП №62912601) звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 02.08.2022 року, розподілені кошти виконавчого провадження з яких: витрати виконавчого провадження 269 грн., борг за виконавчим документом 39442,37 грн., основна винагорода приватного виконавця 3944,23 грн., повернення авансового внеску 300 грн., а всього 43955,6 грн.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між позивачем та фінансовою установою.

Згідно з позицією, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, як вбачається з матеріалів, на підставі яких приватним нотаріусом був вчинений виконавчий напис, відсутні підтвердження надсилання письмової вимоги (повідомлення) про існування заборгованості. Крім того, не встановлено судом факту отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Відповідачем не подано до суду будь яких належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису.

Вирішуючи справу в частині позовних вимог про повернення від відповідача повної суми безпідставно стягнутих грошових коштів за виконавчим написом, вчиненим 09.06.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. та зареєстрованим в реєстрі за № 19947, суд виходить з такого.

Позивачем взагалі не вказано, та не підтверджено відповідними доказами розмір грошових коштів, які були утримані із її заробітної плати, та перераховані відповідачу, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України).

Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна без достатніх правових підстав договірний характер стосунків між сторонами виключає можливість застосування судом до них положень ст.1212 ЦК України.

Враховуючи, що спірні правовідносини між сторонами мають характер договірних виникли на підставі кредитного договору, який є чинним та обов`язковим до виконання, ймовірні грошові кошти були утримані із заробітної плати позивача в рахунок погашення заборгованості за таким кредитним договором, і позивач не довів відсутності заборгованості за кредитним договором, а лише сумнівається у її розмірі, суд не знаходить підстав для застосування в цій справі положення ст.1212 ЦК України.

У зв`язку з цим, в задоволенні цієї частини позовних вимог, слід відмовити.

Враховуючи те, що відповідно до положень ст. 22 ч. 3 Закону України «Про захист прав споживачів», позивачка, як споживач, звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати які складаються з судового збору, та забезпечення позову.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 229, 247, 263-265, 345 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 19947 виданий 09.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», грошових коштів в сумі 54163 грн. 15 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк»(Код , м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) на користь держави судові витрати: судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., забезпечення позову в розмірі 496 грн. 20 коп., а всього 1488(одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 19.10.2022 року.

Суддя: