Провадження № 2-др/201/71/21
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

з секретарем судового засідання Турбаївською М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2022 року позов задоволено. Визнано неправомірним та скасовано наказ ФОП ОСОБА_2 № 3008-1К «Про внесення змін до наказу № 3007-1К від 30.07.2021» від 30.07.2021 «Про звільнення» ОСОБА_1 , менеджера по організації консультативнім послуг, з займаної посади за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 , на роботі ФОП ОСОБА_2 на посаді менеджера з організації консультативних послуг з 30.07.2021. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 30.07.2021 по дату винесення рішення, тобто 04.05.2022. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1816 (тисячу вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04 травня 2022 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2022 року залишено без змін.

03 жовтня 2022 року до суду надійшла заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у порядку ст. 270 ЦПК України, в якій вона просить, ухвалити додаткове рішення стосовно заявленої позовної вимоги щодо стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 30.07.2021 по дату винесення рішення, тобто 04.05.2022, а саме зазначити точну грошову суму.

Дослідивши матеріали поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК (діючого на той час). У ній, зокрема, має бути зазначено: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено); висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні; вартість майна, яке належить стягнути з відповідача, якщо при виконанні рішення присудженого майна у наявності не буде; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права; розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 88 ЦПК; строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; у яких межах допускається негайне виконання рішення, коли суд зобов`язаний або має право його допустити.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Таким чином статтею 270 ЦПК України, вирішено вичерпний перелік підстав для ухвалення судом додаткового рішення.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (діючого на той час); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У порядку, визначеному статтею 220 ЦПК, може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом із цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, наведені в заяві Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 підстави для ухвалення додаткового рішення не є усуненням його недоліків, а вимоги заяви зводяться до перегляду рішення і переоцінки доказів. Позовні вимоги ОСОБА_1 розглянуті у повному обсязі і щодо них судом ухвалене рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів та вказане рішення переглянуто апеляційною інстанцією, якою залишено без змін, а тому у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись постановами Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»; статтями 258 - 261, 270, 353, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 201/12875/21 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Батманова