КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №359/5550/21 головуючий у суді І інстанції: Яковлева Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Суханової Є.М., Сліпченка О.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 липня 2001 року. Від цього шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю між ними взаєморозуміння. Наміру зберегти сім`ю у них немає. Шлюбні стосунки і спільне господарство перестали вести з початку липня 2017 року. Тому переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстровано 21 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадського стану Миргородського міського управління юстиції, актовий запис № 141.

Не погодившись із вказаними судовими рішеннями ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, і неправильне застосування судом норм матеріального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму сплаченого судового збору у розмірі 1362,00 грн.

Вказує, що сім`я продовжує своє існування, ведуть спільний побут, проживають в одній квартирі та виховують спільних дітей. Вважає, що у сторін є малолітня дитина, яка потребує посиленої уваги, любові і піклування обох батьків, тому розлучення сторін може стати для неї тяжким потрясінням, що може призвести до важких наслідків у майбутньому. Звертає увагу суду на те, що сторонам надавався час на примирення лише 1,5 місяці, просила суд у судовому засіданні продовжити строк, проте, їй було відмовлено. Також вказує, що хоче зберегти сім`ю та зробити все можливе для налагодження відносин з позивачем.

Адвокатом Шапортовою Н.І., яка діє в інтересах ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2022 року залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, і задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв`язку з чим укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.6 ст.7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, а за ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Встановлено, що 21 липня 2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у Відділ реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 94. Наведене підтверджується копією свідоцтва про одруження виданого 21 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції.

Сторони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданий 14 травня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданий 13 грудня 2016 року Бориспілсььким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2021 року зупинено провадженняу даній справі та надано сторонам час на примирення строком на 1,5 місяці до 24 грудня 2021 року 10 години 00 хвилин.

Також судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що сім`я сторін розпалася, шлюбні стосунки між ними припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер.

Вжиті судом апеляційної інстанції заходи щодо примирення сторін, ніяких результатів не дали.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано задовольнивпозов і розірвав шлюб, оскільки судом вірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам одного з подружжя.

Крім того, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що йдеться у ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» у ч.1 підпункту «с» - «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Таким чином, примушування до перебування у шлюбі одного з подружжя, який проти цього заперечує, буде порушувати його законні права та інтереси і суперечити вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що сім`я продовжує своє існування, ведуть спільний побут, проживають в одній квартирі та виховувують спільних дітей, а також, що у сторін є малолітня дитина, яка потребує посиленої уваги, любові і піклування обох батьків, тому розлучення сторін може стати для неї тяжким потрясінням, що може призвести до важких наслідків у майбутньому, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки позивач категорично наполягає на розлученні, про що вказує у позові та у відзиві на апеляційну скаргу, що у свою чергу свідчить про стійке бажання розлучитися і не мати сімейних (шлюбих) стосунків із відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторонам надавався час на примирення лише 1,5 місяці, просила суд у судовому засіданні продовжити строк, проте, їй було відмовлено, а також що вона хоче зберегти сім`ю та зробити все можливе для налагодження відносин з позивачем, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки у провадженні суду справа перебувала більше року, та у відповідача було достатньо часу для вжиття заходів щодо примирення подружжя.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст. 112 СК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «05» жовтня 2022 року.

Головуючий суддя СуддіЛ.П. Сушко О.І. Сліпченко Є.М. Суханова