РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 року

м. Рівне

Справа № 566/1075/19

Провадження № 22-ц/4815/340/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Острожецька сільська рада Дубенського (Млинівського) району Рівненської області

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2021 року, ухваленого в складі судді Феськова П.В., повний текст рішення складено 28 жовтня 2021 року у справі №566/1075/19

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Острожецької сільської ради Дубенського (Млинівського) району Рівненської області про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що з 08 квітня 2017 року вона переведена та працювала на посаді завідувача клубу с. П`яннє Острожецької сільської Млинівського району Рівненської області.

Розпорядженням в.о.Острожецького сільського голови № 87/02-05 від 03.07.2019 року її звільнено з роботи 04.07.2019 року у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин посадових обов`язків покладених на працівника трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.

Розпорядження Острожецького сільського голови № 207/02-04 від 17.12.2019, № 75/02- 04 від 13.05.2019 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, які передували наказу про звільнення, а також розпорядження в.о.сільського голови № 87/02-05 від 03.07.2019 про звільнення з роботи не містять фактичних та конкретних даних щодо допущених нею порушень. Викладені в розпорядженнях загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які вона допустила в роботі, не містять посилання на конкретні обставини вчинення порушення. Перед звільненням з роботи у неї не відбиралися пояснення. Зазначені обставини свідчать про відсутність систематичних порушень та систематичного невиконання нею, як працівником без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, що могло бути підставами для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за пунктом 3 частини статті 40 КЗпП.

Просить поновити її на посаді завідувача клубу с.П`яннє Млинівського району з 04.07.2019 року та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

Вирішено питання про судові витрати.

В поданій на рішення апеляційній скарзі позивач, посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо пропуску нею строку позовної давності, оскільки до закінчення останього дня строку 05.08.2019 о 22:49 год. її представник надіслала на електронну адресу суду позовну заяву з додатками. Крім того, відповідач у розпорядженні про звільнення її з роботи не зазначив, за яке саме порушення трудової дисципліни її було звільнено та не відібрав у неї письмові пояснення. Вказує, що розпорядження про звільнення видане в період її непрацездатності. Судом не застосовані норми матеріального права, які мали бути застосованні.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивач пропустила строк звенення до суду без поважних причин.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна з таких підстав.

Частиною першою статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

При цьому наслідки пропуску строку звернення до суду у вигляді відмови в задоволенні позову з цих підстав застосовуються судом лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але такі строки пропущено та підстав для їх поновлення не встановлено. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала на посаді завідувача клубу с. Радянське Радянської сільської ради Млинівського району Рівненської області з 05.01.2015 року.

Рішенням Острожецької сільської ради від 28 лютого 2017 року № 48-2/2017 «Про перейменування села Радянське на село П`яннє Млинівського району Рівненської області» село Радянське перейменоване на село П`яннє Млинівського району Рівненської області.

Згідно розпорядження голови Острожецької сільської ради № 23/02-05 від 28 березня 2017 року «Про звільнення з роботи» - звільнено з роботи- ОСОБА_1 , завідувача клубом села Радянське в порядку переведення з роботи 07 квітня 2017 року за п.5 ст.36 КЗпП України та прийнято в Острожецьку сільську раду Млинівського району Рівненської області по переведенню, на посаду завідувачем клубу с. П`яннє, з посадовим окладом згідно штатного розпису та навантаженням 0,25 ставки з 08 квітня 2017 року.

Рішенням виконавчого комітету Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області №109 від 04.12.2018 року роботу завідуючої клубом с.П`яннє ОСОБА_1 визнано незадовільною. У порядку, встановленому чинним законодавством України, вирішити питання щодо притягнення завідуючої клубом с.П`яннє ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни. (а.с.33)

Розпорядженням голови Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області № 207/02-04 від 17.12.2018 року ОСОБА_1 , завідувачу клубу с.П`яннє оголошено догану у зв`язку з невиконанням трудових обов`язків. Підстава рішення виконавчого комітету Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області №109 від 04.12.2018 року. (а.с.32)

Згідно розпорядження сільського голови Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області №75/02-04 від 13.05.2019 року ОСОБА_1 завідувачу клубу с.П`яннє оголошено догану у зв`язку з невиконанням трудових обов`язків. Підстава : доповідна записка першого заступника сільського голови від 11.05.2019 року та акт про відмову у наданні письмових пояснень від 13.05.2019 року. (а.с.35)

Розпорядженням в.о.Острожецького сільського голови № 87/02-05 від 03.07.2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача клубу с.П`яннє за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків, покладених на працівника трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п.3 ст.40 КЗпП України з 04.07.2019 року.

Згідно доповідної записки головного спеціаліста з питань культури, молоді та спорту відділу організаційно-кадрової, правової роботи та з питань діловодства Острожецької сільської ради ОСОБА_2 від 18.06.2019 року ОСОБА_1 , завідуючою клубом с.П`яннє не виконано рішення виконавчого комітету Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області №36 від 30.05.2019 року «Про затвердження плану проведення культурно-масових заходів на території Острожецької сільської ради» (а.с.36)

Відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

З передбачених пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підстав працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, підлягають з`ясуванню обставини, в чому конкретно полягало порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40, пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

При притягненні працівника до такого виду відповідальності роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

П.1.2 Посадової інструкції передбачено, що завідуючий сільським клубом безпосередньо підпорядковується сільському голові.

Приймає участь у підготовці та проведенні всіх масових заходів, що проходять на території громади.(п.2.8)

Суд апеляційної інстанції встановив, що Розпорядженнями голови Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області № 207/02-04 від 17.12.2018 року та 75/02-04 від 13.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 , до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у виді доган за невиконання трудових обов`язків позивач не оскаржувала, тому розпорядження не втратили чинності на день її звільнення з роботи.

Після винесення доган, ОСОБА_1 у червні 2019 року не виконала рішення виконавчого комітету Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області №36 від 30.05.2019 року «Про затвердження плану проведення культурно-масових заходів на території Острожецької сільської ради», а саме не проведа захід присвячений Дню медичного працівника, чим допустила порушення трудової дисципліни. Що стверджується доповідною запискою головного спеціаліста з питань культури, молоді та спорту відділу організаційно-кадрової, правової роботи та з питань діловодства Острожецької сільської ради ОСОБА_2 від 18.06.2019 року.

Від дачі письмових пояснень щодо порушення трудових обов`язків позивач відмовилась, що стверджується актами (а.с. 31,81-83).

Отже, встановивши, що позивач не виконувала без поважних причин обов`язки, покладені на неї посадових обов`язків, що підтверджено наданими відповідачем рішеннями, актами, доповідними записками, врахувавши, що до ОСОБА_1 раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення за невиконання трудових обов`язків, апеляційний суд дійшов висновку, що звільнення позивача відбулось з дотриманням закону, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про поновлення його на роботі та похідних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Апеляційний суд також дійшов висновку про те, що накладення дисциплінарного стягнення відбулось у строки, передбачені статтею 148 КЗпП України, оскільки ОСОБА_1 у період з 24.06.2019 до дня видання розпорядження про звільнення перебувала на лікарняному.

Як на підставу апеляційного оскарження заявник посилається на неврахування судом, що при звільненні працівника з підстав передбачених пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України роботодавець має навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього дисциплінарного стягнення та у який час.

Суд відхиляє зазначені посилання, оскільки під час розгляду справи апеляційний суд встановив, що після накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді догани за розпорядженням № 207/02-04 від 17.12.2018 року, позивач систематично допускала порушення трудової дисципліни, не виконуючи без поважних причин трудові обов`язки, покладені на неї посадовою інструкцією, а саме: до 10 травня 2019 року не проінформувала Острожецьку сільську раду про стан виконання розпорядження голови від 19.04.2019 року №66/02-04 «Про відзначення Дня пам`яті та примирення, Дня перемоги над нацизмом у Другій світовій війні та 75-ї річниці вигнання нацистів з України», та 16 червня 2019 року не провела захід присвячений Дню медичного працівника. Під час розгляду судами трудових спорів саме суд з`ясовує у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення.

Наведене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі №761/7661/20.

Враховуючи, що позивач звільнена з роботи з дотриманням норм трудовго законодавства, підстав для застосування строку позовної давності немає.

П.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381-384, 389 ЦПК України, ст.ст. 233,235, КЗпП України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Млинівського району суду Рівненської області від 26 жовтня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Острожецької сільської ради Дубенського (Млинівського) Рівненської області про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу відмовити за безпідставністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 07.04.2022 року.

Головуючий :

Судді :