Провадження № 2/755/2798/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 774,88 грн та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 9 137,60 грн, заборгованість за спожиті з

01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 23 946,76 грн та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 46 556,23 грн, а також витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 33,00 грн та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року

№ 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. На виконання вимог Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня

2018 року № 34 (5085). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Квартира за адресою:

АДРЕСА_1 , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а тому

ОСОБА_1 , як співвласник вказаного житла, є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Відповідач від послуг централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся, проте своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 липня 2021 року складає 69 602,99 грн.

Крім того, позивач на підставі договору про відступлення права вимоги від 11 жовтня

2018 року № 602-18, укладеного з публічним акціонерним товариством «Київенерго» прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих послуг до 01 травня 2018 року з надання послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі

9 912,48 грн.

За таких обставин, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 79 515,47 грн, що складається із заборгованості за спожиті послуги до

01 травня 2018 року з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 9 912,48 та із заборгованості за спожиті послуги з 01 травня 2018 року з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 69 602,99 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

08 грудня 2021 року від відповідача ОСОБА_1 , до суду надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій він просить закрити провадження відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, щодо стягнення з нього заборгованості за житлово-комунальні послуги, надані позивачем, оскільки 24 листопада 2021 року він сплатив 79 515,50 грн.

28 грудня 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій зазначено, що у листопаді 2021 року відповідачем ОСОБА_1 здійснена часткова оплата основного боргу за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з постачання гарячої води. Станом на 14 грудня 2021 року сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з постачання гарячої води становить 1 866,22 грн, з яких: 1 555,15 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води, 311,07 грн - заборгованість за послуг з централізованого опалення.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що Київською міською державною адміністрацією 27 грудня

2017 року видано розпорядження «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго» № 1693.

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01 травня 2018 року надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

Відповідно до абзацу 10 частини першої статті 1 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України від 24 червня 2004 року

№ 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги»

КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня

2018 року № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання та можуть бути укладені лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Відповідно до норм ЦК України, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним.

Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивача.

Відповідач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався).

Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Відповідно до статті 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

11 жовтня 2018 року ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» уклали договір про відступлення права вимоги № 601-18, відповідно до умов якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до фізичних осіб щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01 травня 2018 року теплової енергії.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та є співвласником вказаної квартири.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із статтями 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з платіжним дорученням від 24 листопада 2021 року № 7 ОСОБА_1 здійснив оплату за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 24 721,60 грн, та згідно з платіжним дорученням від 24 листопада 2021 року № 8 - за послуги з централізованого опалення в розмірі 54 793,90 грн.

Сплачена відповідачем сума за послуги з централізованого опалення повністю відповідає розміру заборгованості, який існував на момент подачі даного позову до суду та про стягнення якого позивач заявляв у позовній заяві, а саме: заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 774,88 грн та заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 23 946,76 грн, що в загальному розмірі становить 24 721,60 грн.

Сплачена відповідачем сума за послуги з централізованого постачання гарячої води повністю відповідає розміру заборгованості, який існував на момент подачі даного позову до суду та про стягнення якого позивач заявляв у позовній заяві, а саме: заборгованість за спожиті до

01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 9 137,60 грн та заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 45 656,23 грн, що в загальному розмірі становить 54 793,83 грн.

Позивач не заперечував щодо погашення ОСОБА_1 заборгованості у вказаному розмірі, доказів, які б свідчили про те, що заборгованість сплачена у розмірі, що є меншим, аніж зазначено у платіжних дорученнях, позивачем до справи не долучено.

З довідки про заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води вбачається, що станом на 14 грудня 2021 року сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з постачання гарячої води становить

1 866,22 грн, з яких: 1 555,15 грн - заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води, 311,07 грн - заборгованість за послуги з централізованого опалення.

Дана довідка датована 14 грудня 2021 року, тобто після подання даного позову до суду

(21 вересня 2021 року), а тому є всі підстави вважати, що існуючий розмір заборгованості в сумі

1 866,22 грн, є платою за надані житлово-комунальні послуги, отримані відповідачем

ОСОБА_1 після 27 вересня 2021 року, що є виходом за межі позовних вимог.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач погасив заборгованість частково, у меншому розмірі, ніж розмір, про який йдеться у його заяві, та тих сум, що зазначені у платіжних доручення, а тому суд приймає до уваги погашення відповідачем боргу у загальному розмірі 79 515,50 грн, що відповідає ціні даного позову, та не вбачає підстав для стягнення суми боргу за послуги з централізованого опалення та послуги з постачання гарячої води в розмірі

1 866,22 грн, що буде виходом за межі заявлених позовних вимог та не відповідатиме періоду, за який позивач стягує заборгованість.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості за комунальні послуги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 509, 525, 526, 611, 629, 901, 903 ЦК України, статтями 81, 89, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні-послуги», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення суду виготовлено 11 квітня 2022 року.

Суддя О.О. Хромова