КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 756/2632/17 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2415/2022Головуючий у суді першої інстанції - Луценко О.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Ягічевим Сергієм Олексійовичем, який діє на підставі договору, на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволено частково (т. 2 а.с. 10-16).

Постановою Київського апеляційного суду від 29.05.2019 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2019 в частині відшкодування моральної шкоди та розподілу судових витрат змінено. Рішення суду в частині відшкодування матеріальної шкоди залишено без змін (т. 2 а.с. 116-123).

Постановою Верховного суду від 22.04.2020 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2019 у зміненій частині та постанову Київського апеляційного суду від 29.05.2019 залишено без змін (т. 2 а.с. 195-201).

У червні 2019 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 756/2632/17. Подану заяву обґрунтовано тим, що судом першої інстанції було не правильно вирішено питання розподілу судових витрат, - зокрема, не було взагалі вирішено питання розподілу судових витрат, понесених та заявлених ОСОБА_2 , що підтверджено судом апеляційної інстанції у постанові від 29.05.2019 (т. 2 а.с. 130-131).

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.03.2021 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу та судові витрати у розмірі 42 346,20 грн. (т. 3 а.с. 94-96).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким судові витрати відповідача залишити за ним. Вказує, що заявлені відповідачем судові витрати необґрунтовані та нічим не підтверджені. Крім того, під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, позивачем було подано до суду клопотання та письмові заперечення про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які судом не були взяті до уваги, та не зазначено мотивів їх відхилення (т. 3 а.с. 101-106).

27.04.2021 ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що позовні вимоги позивача було задоволено частково, при цьому, відмовлена частина позову є матеріальна вигода відповідача, тому судом правомірно та обґрунтовано ухвалено додаткове рішення.

05.05.2021 ОСОБА_1 подано заперечення на відзив, в якому зазначено, що аргументи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

Судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 120 263,93 грн, відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн, витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 1 500,00грн., витрат на правову допомогу в розмірі 6 400,00грн. та судовий збір.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 32 259,44 грн, витрати на проведення авто товарознавчого експертного дослідження в розмірі 1 500,00 грн, моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 6 400,00 грн та судові витрати в розмірі 1 581,64 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (т. 2 а.с. 10-16).

Постановою Київського апеляційного суду від 29.05.2019 апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2019 в частині відшкодування моральної шкоди та розподілу судових витрат змінено, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн та судові витрати у розмірі 2 350,49 грн. Рішення суду в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 32 259,44 грн залишено без змін. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 78,29 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 403,31 грн (т. 2 а.с. 116-123).

Постановою Верховного Суду від 22.04.2020 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2019 у зміненій частині та постанову Київського апеляційного суду від 29.05.2019 залишено без змін (т. 2 а.с. 195-201).

Залишаючи без змін постанову Київського апеляційного суду від 29.05.2019, Верховний Суд зазначив, що суд першої інстанції питання про судові витрати відповідача у справі не вирішив, тому таке питання належить вирішувати шляхом ухвалення додаткового рішення у справі згідно приписів ст. 270 ЦПК України, а не шляхом скасування оскаржуваних судових рішень у справі.

У зв`язку з чим, ОСОБА_2 було подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених судових витрат, ОСОБА_2 надано ордер про надання правничої допомоги серії КВ № 312821 від 12.10.2017, копію договору про надання правничої допомоги № 10/2017 від 12.10.2017, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 000187, копія рахунку № 144/1-10/2017 від 13.11.2018, копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 13.11.2018 на суму 50 000,00 грн та копію прибуткового касового ордеру № 1 від 13.11.2018 на суму 50 000,00 грн, оригінал квитанції 0.0.976718107.1 від 01.03.2018 на суму 4 290,00 грн (т. 1 а.с. 111-116, 183, 242-247).

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що постановою Київського апеляційного суду від 29.05.2019 змінено рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2019 та частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, та враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, розміру частки позовних вимог, у задоволені яких було відмовлено судом, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених вимог, у сумі 42 346,20 грн.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судових витрат не береться до уваги, оскільки статтею 183 ЦПК України визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

У частині 2 цієї статті визначено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

З матеріалів справи вбачається, що подане представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 клопотання про зменшення судових витрат не підписане.

Згідно ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Отже, враховуючи те, що подане клопотання про зменшення судових витрат не підписано ані позивачем, ані його представником, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв його до уваги.

Посилання ОСОБА_1 на висновки Верховного Суду зроблені у постанові від 09.04.2019 у справі № 826/2689/19 є безпідставними, оскільки в указаній справі та у справі, яка є предметом апеляційного перегляду, різні фактичні обставини справи.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов вірного висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового висновку.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а додаткового рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Ягічевим Сергієм Олексійовичем, який діє на підставі договору залишити без задоволення.

Додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська