РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6687/21

Номер провадження 2/495/768/2022

06 вересня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Анісімової Н.Д.,

із участю секретаря судового засідання Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малого колективного підприємства «Мрія-2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №48504481 від 04.09.2019 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Малого колективного підприємства «Мрія-2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №48504481 від 04.09.2019 року.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси від 07.08.2019 року по справі №520/16134/19 є власником 1/2 частини магазину змішаної торгівлі, загальною площею - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №176687726. Також на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси від 07.08.2019 року по справі №520/16134/19 позивачу належить інша 1/2 частина магазину змішаної торгівлі, загальною площею - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та №176688189. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 як колишній засновник Малого колективного підприємства «Мрія-2», разом із своїми представниками прийшли до приміщення магазину змішаної торгівлі, загальною площею - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та надали витяг про право власності на дане приміщення та інформаційну довідку за №181518017 та зазначили, що Мале колективне підприємство «Мрія-2» тепер є власником цього приміщення. Із наданого для ознайомлення витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності стало відомо, що державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» (код 42474669) Манютою С.В. здійснено реєстраційні дії щодо скасування державної реєстрації права власності за позивачем ОСОБА_1 .. 04.09.2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. прийнято рішення №48504481, яким скасовано записи про право власності позивачки на магазин змішаної торгівлі, загальна площа - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровано право власності на майно за Малим колективним підприємством "Мрія-2". Однак, позивач вважає, що рішення №48504481 від 04.09.2019 року, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. є протиправним та підлягає скасуванню. Підставою для прийняття рішення №48504481 від 04.09.2019 про державну реєстрацію прав та обтяжень було рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/9109/17 від 28.08.2018 року, яке постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду по справі №495/9109/17 від 03.07.2019 року в частині вирішення позовних вимог Малого колективного підприємства «Мрія-2» про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову Малого колективного підприємства «Мрія-2» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05 грудня 2014 року відмовлено. В іншій частині рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2018 року залишено в силі. Державним реєстратором Манютою С.В. порушено вимоги статей 10, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки ним не було перевірено документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, відмови в державній реєстрації прав, а саме: державним реєстратором Манютою С.В. при прийнятті рішення №48504481 про скасування та припинення записів про право власності №№32727805, 32727732 ОСОБА_1 на магазин, не було встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2018 року у справі №495/9109/17 та постановою Верховного суду України від 03.07.2019 у справі №495/9109/17 не передбачалося припинення права власності ОСОБА_1 на магазин, а тому при проведенні оскаржуваної державної реєстрації у державного реєстратора Манюти С.В. були наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями та ним не було встановлено відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих та отриманих документах, оскільки право власності на магазин вже було зареєстровано за іншою особою позивачем ОСОБА_1 на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси від 07.08.2019 року у справі №520/16134/19 та на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., який постановою Верховного суду України від 03.07.2019 року у справі №495/9109/17 було залишено в силі. Отже, оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2019 року №48504481 прийняте державним реєстратором Манютою С.В. з порушенням вимоги статей 10, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Внаслідок незаконних реєстраційних дій державного Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» (код 42474669) ОСОБА_4 порушено право власності ОСОБА_1 .. Крім того, позивач зазначає, що вживала заходи досудового врегулювання спору та зверталась до Міністерство юстиції України з відповідною скаргою на спірне рішення, за наслідками розгляду якої видано наказ Міністерство юстиції України №3975/5 від 12.12.2019 року про скасування рішення №48504481. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/683/20 від 09.04.2021 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021 року, наказ Міністерства юстиції України №3975/5 від 12.12.2019 року скасовано, оскільки Міністерство юстиції України не було повноважне розглядати скаргу, адже був наявний спір щодо майна.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 19.08.2022 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача у підготовче судове засідання не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові та просила задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 07.08.2019 року, справа №520/16134/19 на стадії виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за позикою та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення коштів за договором позики, була затверджена мирова угода, укладена 05.08.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , за умовами якої ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частину магазину змішаної торгівлі, загальною площею - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №176687726.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 07.08.2019 року, справа №520/16134/19 на стадії виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за позикою та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення коштів за договором позики, була затверджена мирова угода, укладена 05.08.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , за умовами якої ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частину магазину змішаної торгівлі, загальною площею - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та №176688189.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26.04.2022 року апеляційна скарга директора Малого колективного підприємства «Мрія-2» - задоволена частково.

Ухвала Київського районного суду м.Одеси від 07.08.2019 року про визнання мирової угоди укладеної 05.08.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на стадії виконання рішення суду скасована в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину магазину змішаної торгівлі, загальною площею - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03 та постановлено в цій частині нове рішення, яким у затвердженні мирової угоди в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину магазину змішаної торгівлі, загальною площею - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03 відмовлено.

Також, постановою Одеського апеляційного суду від 26.04.2022 року апеляційна скарга диктора Малого колективного підприємства «Мрія-2» - задоволена частково.

Ухвала Київського районного суду м.Одеси від 07.08.2019 року про визнання мирової угоди укладеної 05.08.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на стадії виконання рішення суду скасована в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину магазину змішаної торгівлі, загальною площею - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03 та постановлено в цій частині нове рішення, яким у затвердженні мирової угоди в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину магазину змішаної торгівлі, загальною площею - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03 відмовлено.

Підставою скасування ухвал Київського районного суду м.Одеси від 07.08.2019 року стало те, що затверджуючи мирові угоди у даниій справі в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 та Ѕ частину магазину змішаної торгівлі, загальною площею - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03, суд першої інстанції не дотримався обов`язкової ознаки даного правового інституту, яка полягає у тому, що мирова угода може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та при її затвердженні вирішив права та обов`язки МКП «Мрія-2», яке є власником зазначеного вище майна та яке не брало участі у розгляді справи, чим допустив безумовне порушення прав останнього.

Вищенаведені обставини, в їх сукупності, свідчать про те, що умови мирових угод в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 та Ѕ частину магазину змішаної торгівлі, затверджених судом першої інстанції ухвалою від 07 серпня 2019 року, суперечать закону та порушують права і охоронювані законом інтереси іншої особи, що, відповідно до п.1 ч.5 ст.207 ЦПК України, є підставою для постановления судом апеляційної інстанції судового рішення про відмову у затвердженні мирової угоди у вказаній частині без продовження судового розгляду, оскільки оскаржувана мирова угода затверджена судом на стадії виконання судового рішення та судовий розгляд у справі закінчено.

Отже, правочин, тобто ухвали суду, на підставі яких за ОСОБА_1 було визнано право власності на нерухоме майно були скасовані у передбаченому законом порядку.

Судом також встановлено, що 1/2 та 1/2 частини магазину змішаної торгівлі, загальна площа - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , були витребувані із володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь Малого колективного підприємства «Мрія-2» на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2018 року, справа №495/9109/17 за позовом Малого колективного підприємства «Мрія-2» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Білгород-Дністровська міська рада про визнання договорів недійсними та витребування майна.

Так, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2018 року, справа №495/9109/17 позов Малого колективного підприємства «Мрія-2» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Білгород-Дністровська міська рада про визнання договорів недійсними та витребування майна було задоволено.

Малому колективному підприємству «Мрія-2» поновлено строк звернення до суду щодо захисту порушених прав.

Визнано недійсним договір позики, укладений між ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_6 , та МКП «Мрія-2» в особі директора Конаревої Алли Миколаївни, посвідчений 07.08.2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим номером 3038.

Визнано недійсним Договір іпотеки від 07.08.2013 року магазину змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: магазину змішаної торгівлі літ. «Б» загальною площею 1168,2 кв.м., та належить на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10.08.2010 року на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі-продажу від 18.06.1999 року та акта передачі майна державного підприємства від 21.06.1999 року, дата 05.08.2010 року, №775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12.08.2010 року, реєстраційний номер вищевказаного майна 31187424, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за №3039, укладений між ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_6 , та МКП «Мрія-2» в особі директора Конаревої Алли Миколаївни.

Визнано недійсним договір про задоволення вимог Іпотекодержателя від 07.08.2013 року посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за № 3041, укладений між ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_6 , та МКП «Мрія-2» в особі директора Конаревої Алли Миколаївни.

Визнано Договір про внесення змін №1 від 20.09.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим №3852 до Договору позики грошей, посвідченого 07.08.2013 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за №3038 - недійсним.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 05.12.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим № 5754.

Витребувано із володіння ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на користь МКП «Мрія-2» магазин змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: магазину змішаної торгівлі літ.«Б», загальною площею - 1168,2 кв.м. та належить на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10.08.2010 року на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі-продажу від 18.06.1999 року та акта передачі майна державного підприємства від 21.06.1999 року, дата 05.08.2010 року, номер 775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12.08.2010 року, реєстраційний номер вищевказаного майна 31187424.

Ухвалюючи вказане судове рішення, судом касаційної інстанції зазначено, що суд першої інстанції, урахувавши, що магазин змішаної торгівлі вибув з володіння МКП «Мрія-2» поза його волею та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для витребування його у ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь МКП «Мрія-2».

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду, вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами, повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, надав належну оцінку наданим доказам та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог МКП «Мрія-2» про визнання недійсними договору позики, договору про внесення змін до нього, іпотечного договору та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, витребування майна з володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь МКП «Мрія-2».

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 грудня 2019 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 19 травня 2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2018 року було відмовлено.

Отже, судами першої та касаційної інстанцій у межах розгляду цивільної справи №495/9109/17 було встановлено, що право власності на магазин змішаної торгівлі літ.«Б» загальною площею - 1171,7 кв.м. належить МКП «Мрія-2» на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10.08.2010 року на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі-продажу від 18.06.1999 року та акта передачі майна державного підприємства від 21.06.1999 року, дата 05.08.2010 року, №775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12.08.2010 року, реєстраційний номер вищевказаного майна - 31187424. Ці докази були досліджені при розгляді справи і закріплені в рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2018 року та підтверджені правовою позицією Верховного Суду по вказаній справі.

На підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2018 року, справа №495/9109/17, державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. 04.09.2019 року прийнято рішення №48504481, яким зареєстровано право власності на магазин змішаної торгівлі, загальна площа - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за Малим колективним підприємством "Мрія-2" та скасовано записи про право власності позивачки ОСОБА_1 на Ѕ та Ѕ частини магазину змішаної торгівлі, загальна площа - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду, позивачка обґрунтовує порушення своїх прав тими обставинами, що право власності за Малим колективним підприємством "Мрія-2" було зареєстровано на підставі рішення суду по справі №495/9109/17, яке постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 03.07.2019 року в частині вирішення позовних вимог Малого колективного підприємства «Мрія-2» про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову Малого колективного підприємства «Мрія-2» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05 грудня 2014 року відмовлено. В іншій частині рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2018 року залишено в силі.

Таким чином, позивачка вважає, що реєстрацію права власності на магазин змішаної торгівлі, загальна площа - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за Малим колективним підприємством "Мрія-2" здійснено державним реєстратором з порушенням приписів закону та порушує право власності позивачки, за захистом якого позивачка звернулася до суду та яке підлягає шляхом скасування рішення державної реєстрації права власності за Малим колективним підприємством "Мрія-2".

Отже, з позовних вимог вбачається, що правовідносини сторін виникли у зв`язку зі здійсненням державним реєстратором своїх функцій, які регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та постановою КМУ від №1127, якою затверджено «Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також ці спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2, 6 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У відповідності із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, наведені вище норми чинного законодавства України, визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні суб`єктивного права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи, що в свою чергу, є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Розглянувши позовні вимоги про визнання протиправним та скасування державної реєстрації права власності за відповідачем, суд виходить з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження порушення, оспорювання або невизнання, на час розгляду справи, суб`єктивного права позивачки щодо нерухомого майна.

Оскільки на час розгляду данної справи, позивач ОСОБА_1 не є власником спірної майна - магазину змішаної торгівлі, загальна площа - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки державна реєстрація її права власності скасована.

Предметом даного спору є визнання протиправним та скасування державної реєстрації права власності за відповідачем на магазин змішаної торгівлі, загальна площа - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , однак однією з обов`язкових умов для задоволення таких позовних вимог є порушення у зв`язку з їх вчиненням, прав та охоронюваних законом інтересів позивачки. Якщо за результатами розгляду справи не встановлено факту такого порушення, а позивач посилається на формальне порушення закону з боку державного реєстратора, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, для звернення до суду необхідним є факт порушення права позивачки і доведення позивачем такого факту.

У статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на ефективний засіб юридичного захисту, зміст якого полягає в тому, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Право на ефективний засіб захисту передбачає можливість для учасника цивільних відносин звернутися до суду, використовуючи такий спосіб захисту права, який здатний поновити порушені права особи.

Суд зазначає, що доводи позивачки про порушення її прав, свобод чи інтересів є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу фактом здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачем на його конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси, з урахуванням того, що позивачці відомо про факт, що судами першої та касаційної інстанцій у межах розгляду цивільної справи №495/9109/17 було встановлено, що право власності на магазин змішаної торгівлі літ.«Б» загальною площею - 1171,7 кв.м. належить МКП «Мрія-2» на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10.08.2010 року на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі-продажу від 18.06.1999 року та акта передачі майна державного підприємства від 21.06.1999 року, дата 05.08.2010 року, №775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12.08.2010 року, реєстраційний номер вищевказаного майна 31187424 та факт, що 1/2 та 1/2 частини магазину змішаної торгівлі, загальна площа - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , були витребувані із володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь Малого колективного підприємства «Мрія-2». Ці докази були досліджені при розгляді справи і закріплені в рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2018 року та підтверджені правовою позицією Верховного Суду по вказаній справі та свідчать про незгоду позивача з вчиненням реєстраційної дії.

Сам факт визнання протиправним та скасування державної реєстрації не створює жодних правових наслідків для позивача (оскільки спір між сторонами щодо нерухомого майна, права на яке були предметом спірної реєстрації, вже вирішено судами трьох інстанцій), а тому не може порушувати її права чи інтереси.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відсутність порушеного права є підставою для прийняття судом рішення про відмову у позові.

Згідно з положеннями ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; заявник: власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Відповідно до ст.6 Закону, до системи органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав входять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно; 2. Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Згідно ч.1 ст.9 Закону, до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить: забезпечення проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ.

Положеннями ч.3 ст.10 даного Закону передбачено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: - відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; - відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; - відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; - наявність обтяжень прав на нерухоме майно; ... 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Отже, державний реєстратор є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо вчинення реєстраційних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи реєстраційні дії, реєстратор діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника реєстраційної дії. Відсутня і процесуальна заінтересованість державного реєстратора в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Суд зауважує, що оскільки у позивачки ОСОБА_1 відсутнє право власності (чи окремі його складові володіння чи користування) на 1/2 та 1/2 частини магазину змішаної торгівлі, загальна площа - 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вона не набула права на вимогу скасування державної реєстрації права власності на майно за відповідачем.

Керуючись ст.ст.4, 5, 14, 12-13, 81, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Малого колективного підприємства «Мрія-2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №48504481 від 04.09.2019 року відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Анісімова Н.Д.