ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/270/22
провадження № 2/691/240/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., при секретарі Харук Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , визначити місце проживання спільної дитини ОСОБА_3 з нею та залишити їй прізвище набуте у шлюбі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково, просили розірвати шлюб між позивачем і ОСОБА_2 та залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Від позовних вимог щодо визначення місця проживання спільної дитини з ОСОБА_1 відмовилися. Позивач пояснила, що життя з відповідачем у неї не склалося, постійно виникали сварки, спільно не проживають та спільне господарство не ведуть понад 6 місяців. Відповідач часто перебуває на заробітках, вдома його немає. 16.04.2022 у них виникла сварка, під час якої відповідач образив позивача і вона прийняла рішення розлучитися. ОСОБА_2 залишився проживати у її будинку, який вона придбала ще перебуваючи у шлюбі з першим чоловіком. Вона на даний час проживає у будинку ОСОБА_2 , де облаштовані умови для зайняття нею перукарством. Чоловік, за час їх окремого проживання, заходів щодо примирення не вживав. Вона намагалася зберегти сім`ю, влаштовувала спільні вечері, але всі зустрічі закінчувалися сварками. Тому вона наполягає на розірванні шлюбу та планує виїхати проживати до Італії. У неї четверо дітей, троє з яких вона планує забрати із собою, а молодший син ОСОБА_3 , за спільною згодою, залишиться проживати з батьком.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні на розірвання шлюбу погодився та пояснив, що між ними дійсно часто виникали сварки, в ході яких вони з дружиною обзивали один одного. Однією з причин сварок вважає постійні ревнощі дружини. Після 16.04.2022 вони дійсно проживають окремо, але періодично зустрічаються як члени сім`ї, однак такі зустрічі кожного разу закінчуються новими сварками. Також вважає, що дружина слухає свою матір і бажає поїхати до Італії без нього. Спільний син ОСОБА_3 на даний час проживає із ним.

Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

21.06.2014 сторони зареєстрували шлюб.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом з`ясовано, що сторони спільно не проживають і спільне господарство не ведуть понад 6 місяців, однак непорозуміння та сварки в сім`ї тривають протягом багатьох років. За останні 6 місяців сторони намагалися налагодити стосунки, однак позитивного результату це не принесло, оскільки всі зустрічі закінчувалися новими сварками, а тому надавати сторонам термін на примирення суд підстав не вбачає. Позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу, а відповідно до ст. 24 СК України, шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка та їх примушування до шлюбу не допускається.

А тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу.

Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому позивач має право залишити прізвище набуте у шлюбі - « ОСОБА_1 ».

За клопотанням позивача, суд залишає за нею судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 104, 105, 110 - 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273 Цивільно - процесуального Кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.06.2014 Виконавчим комітетом Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області, актовий запис № 6.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище набуте у шлюбі - « ОСОБА_1 ».

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, через суд першої інстанції, протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Подорога