Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3400/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Довгий І.І.,

за участю секретаря судового засідання Калюшик О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача та просить визнати будівельні матеріали на об`єкт незавершеного будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку, гаража, літньої кухні, господарської будівлі (конструктивні елементи: 1) літ. «А» - житловий будинок (фундамент), 2) літ. «а» - ґанок, 3)літ. «аі» - тераса, 4)літ. «Б» свердловина), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.15 га, розташованої у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0364, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Просить також провести поділ майна подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів на об`єкт незавершеного будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку, гаража, літньої кухні, господарської будівлі (конструктивні елементи: 1) літ. «А» - житловий будинок (фундамент), 2) літ. «а» - ґанок, 3)літ. «а1» - тераса, 4)літ. «Б» свердловина), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.15 га, розташованої у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0364. У зв`язку з тим, що після розірвання шлюбу сторони не дійшли згоди щодо поділу вказаного майна, просила задовольнити позов.

Представник позивача згідно заяви позов підтримав повністю, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив задовольнити позов частково, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га, розташованої у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0364. В іншій частині позов заявлено безпідставно і не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

27 липня 2019 року сторони зареєстрували шлюб в Сарненському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис №204.

Згідно договору купівлі-продажу від 9 жовтня 2019 року відповідач ОСОБА_2 здійснив купівлю земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га, розташованому у АДРЕСА_1 ; кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0364.

Заявою від 9 жовтня 2019 року позивачка ОСОБА_1 дала свою згоду на укладення та підписання вищевказаного договору купівлі-продажу.

Витягом №184239142 від 9 жовтня 2019 року та інформаційною довідкою 268609222 від 2 серпня 2021 року підтверджено реєстрацію права власності земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0364, за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №54.

Заявою №344364 від 27 грудня 2019 року Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області повідомлено про початок будівельних робіт будівництво індивідуального житлового будинку, гаража, літньої кухні, господарської будівлі по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0364.

Згідно рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 30 березня 2021 року №572/406/21 шлюб між сторонами розірвано.

Судом досліджено довідку про заробітну плату №01-13/528 від 25 жовтня 2019 року, фотокопії знімку, видаткових накладних та технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 від 9 червня 2022 року

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України закріплено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

Відповідно до положень Постанови Верховного Суду України від 07.09.2016 року у справі №6-47цс16, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У зв`язку з вище викладеним, вбачається, що будівельні матеріли на будівництво та земельна ділянка відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу.

Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим, який знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому він підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 368, 369, 372 ЦК України, положеннями постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати будівельні матеріали на об`єкт незавершеного будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку, гаража, літньої кухні, господарської будівлі (конструктивні елементи: 1) літ. «А» - житловий будинок (фундамент), 2) літ. «а» - ґанок, 3) літ. «а1» - тераса, 4) літ. «Б» свердловина), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.15 га, розташованої у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0364, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Провести поділ майна подружжя, визнавши за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів на об`єкт незавершеного будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку, гаража, літньої кухні, господарської будівлі (конструктивні елементи: 1) літ. «А» - житловий будинок (фундамент), 2) літ. «а» - ґанок, 3) літ. «а1» - тераса, 4) літ. «Б» свердловина), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.15 га, розташованої у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0364.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складене 21 вересня 2022 року

Суддя: