Справа№ 505/595/22
Провадження № 2/505/1420/2022
У х в а л а

(про залишення позову без руху)

04.04.2022 суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Івінський О.О., розглянувши у м. Подільську Одеської області матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Куяльницького опорного закладу освіти Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, Відділу освіти Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, ОСОБА_2 про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 10 березня 2022 року звернулася до суду, та просила скасувати наказ №300-к від 08.11.2021 про відсторонення її від роботи та поновити на посаді; стягнути з відповідачів середню заробітну плату за час вимушеного прогулу; стягнути моральну шкоду, а також судові витрати по справі.

Вивчивши матеріали позовної заяви суд приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам встановлених ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивач має надати доказ про сплату судового збору у справах майнового характеру в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2481,00 грн.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачка вказувала, що звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Так, згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з правовою позицією, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З урахуванням наведеного, позивачка не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленою нею позовною вимогою щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так само Закон України «Про судовий збір» не визначає пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди у вказаній категорії справ.

Таким чином, при зверненні з указаним позовом позивачка був звільнена від сплати судового збору лише в частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, а в іншій частині вимог судовий збір підлягає оплаті.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 761/943/18, від 15 лютого 2021 року у справі № 372/4328/19.

Таким чином, розмір судового збору за вимогою про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу становить - 992,40 грн., та за вимогу про стягнення моральної шкоди становить - 3000,00 грн., а всього 4992,40 грн.

Водночас позивачкою не надано до суду також доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий нею позов.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За цих обставин і згідно ст.185 ч.1 ЦПК України позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачу термін на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177,185 ч.1, 260,261 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Куяльницького опорного закладу освіти Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, Відділу освіти Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, ОСОБА_2 про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків - протягом 05 днів з дня отримання цієї копії ухвали суду.

Повідомити позивача про те, що в разі невиконання цієї ухвали суду в установлений судом строк, позовна заява буде вважатись не поданою до суду й повернута.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Івінський