Справа №522/4470/21
Провадження №2/521/2307/22
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

06 жовтня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Тураві Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про розірвання договорів купівлі продажу нерухомого майна, повернення безпідставно набутого майна та поновлення права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 , про розірвання договорів купівлі продажу нерухомого майна, повернення безпідставно набутого майна та поновлення права власності на нерухоме майно.

Ухвалою судді Кріль Х.С. від 19.03.2021 року справа була передана для розгляду за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Михайлюка О.А., який виніс ухвалу від 05.05.2021 року про відмову у відкриті провадження у справі. Дана ухвала була оскаржена до Одеського апеляційного суду, який постановою від 02.12.2021 року апеляційну скаргу задовольнив частково, ухвалу скасував та направив справу до того ж суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Михайлюка О.А. від 19.01.2022 року задоволено самовідвід та справу передано до автоматичного розподілу між суддями. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Граніна В.Л., який ухвалою від 24.05.2022 року відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання.

В процесі підготовчого провадження, представником відповідача ОСОБА_6 адвокатом Головчуком В.А. було подано клопотання про передачу справи за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. Також надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

У судовому засіданні представник позивача приймав участь, надав пояснення по суті, відповідно до яких просив у задоволенні клопотання відмовити. На його думку, справа повинна розглядатися Малиновським районним судом м. Одеси, оскільки вона була передана іншим судом для розгляду за підсудністю, попри те, що не заперечував, що земельна ділянка та садовий будинок знаходяться у Київському районні міста Одеси.

Відповідач ОСОБА_7 у судовому засіданні участі не приймала, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена у встановленому законом порядку.

Дослідивши вищевказане клопотання, оцінивши надані докази, вислухавши думку учасників процесу, судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договорів купівлі продажу нерухомого майна, повернення безпідставно набутого майна та поновлення права власності на нерухоме майно. Предметом спору за даним позовом є об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (земельна ділянка та садовий будинок). Отже, територіальна юрисдикції (підсудність) даної категорії справи встановлюється за правилами виключної підсудності.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до оспорюваних договорів купівлі продажу, вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 становить 1 770 600 грн., вартість садового будинку за адресою: АДРЕСА_2 3 780 431 грн., вартість земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 1 333 381 грн. Тобто, найвищою вартістю об`єктів нерухомості за позовом є земельна ділянка з садовим будинком, за місцезнаходженням яких і повинен розглядатися спір.

Як вказано в ухвалі судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2021 року, вулиця Квіткова, 3/88 відноситься до Малиновського районну міста Одеси, з цих підстав вона була передана для розгляду за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси та прийнята до провадження.

Однак, після надходження клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю, стало відомо, що місцезнаходження об`єктів нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 відноситься до Київського району міста Одеси. Дана обставина підтверджується наданим стороною технічним паспортом садового будинку та земельної ділянки, складеним 15.07.2016 року ТОВ «Юрікс».

Розташування спірного майна саме у Київському районі міста Одеси підтверджується також рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року, де предметом спору були ті ж самі об`єкти нерухомості. Копія цього рішення була надана представником позивача разом з додатками до позовної заяви і знаходиться у матеріалах справи.

Слід зазначити, що в місті Одесі є дві вулиці з однаковою назвою «Квіткова», одна з яких відноситься до Малиновського району, а інша до Київського району міста. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що при підготовки справи для передачі з Приморського районного суду м. Одеси до Малиновського районного суду м. Одеси не були перевірені в повному обсязі обставини щодо місцезнаходження спірного майна та не враховано наявність в місті Одесі двох вулиць з однаковою назвою при визначені територіальної підсудності розгляду справи.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та практику ЄСПЛ як джерело права (частина четверта статті 10 ЦПК України, стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання (місцезнаходження) відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Згідно з правилами виключної підсудності, визначеними статтею 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Додатково суд бере до уваги визначені статтею 378 ЦПК України підстави для скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю, в частині першій якої вказано, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Оскільки достовірно встановлено, що спірні об`єкти нерухомості з найвищою вартістю знаходяться в Київському районі міста Одеси, передача справи для розгляду до Київського районного суду м. Одеси буде повністю відповідати правилам виключної підсудності.

При цьому, суд вважає, що в даному випадку відсутній спір між судами про підсудність, оскільки між Малиновським районним судом м. Одеси та Приморським районним судом м. Одеси спору немає, а справа підсудна за правилом виключної підсудності Київському районному суду м. Одеси.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд вважає клопотання представника відповідача про передачу справи для розгляду за підсудністю обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 30, 31 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про розірвання договорів купівлі продажу нерухомого майна, повернення безпідставно набутого майна та поновлення права власності на нерухоме майно для розгляду за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Головуючий