Справа № 698/321/22
Провадження № 2/698/120/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Триліс Я.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі 6000 грн. на місяць, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, з щорічною індексацією визначеного судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до закону. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати згідно підтверджуючих документів.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що за час перебування у шлюбі з відповідачем, у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції від 09.09.2014 року.

З січня місяця 2021 року син ОСОБА_3 проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на повному матеріальному утриманні позивача.

Станом на момент подання даної позовної заяви, позивач втратила роботу, тимчасово позбавлена можливості офіційно працевлаштуватися, через карантинні обмеження в державі та через війну, має можливість неофіційного підробітку, можливість та систематичність якого також пов`язана з необхідністю постійного піклування про сина, оскільки крім школи він займається танцями, а саме в міській дитячій громадській організації «Танцювальний спортивний клуб «Жемчуг». Так як, родичів у м. Черкаси позивач не має, тому виключно вона займається вихованням спільного сина.

На потреби сина, позивач на місяць, витрачається приблизно 9000 грн., а саме: на оренду житла, яке я винаймає для проживання 3500 грн./місяць; 4000 грн./місяць на харчування; 1000 грн./місяць на одяг сину.

Позивач зазначає, що відповідач проживає окремо, участі у вихованні та утриманні сина не приймає, останні три роки їздив працювати за межі України, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач проживає в смт. Єрки та працює в лісничому господарстві, де саме і ким, позивачу не відомо. Заробітна плата відповідача складає орієнтовно 20-25 тисяч грн. на місяць. До цього, перебуваючи за кордоном відповідач отримував заробітну плату близько 2000 Євро на місяць.

Обов`язком утримувати власну дитину відповідач, як батько - нехтує, хоча є здоровим та працездатним чоловіком, який не має на своєму утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків, дружини. Тому, позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання спільного малолітнього сина у розмірі 6000 грн.

Ухвалою суду від 22.06.2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04 липня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. У даному відзиві відповідач позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що з твердженням позивача не погоджується, оскільки він кожні три неділі приїздить в м. Черкаси та спілкується зі своїм сином. Привозить домашнє м`ясо свині та птиці, які вирощує разом зі своїми батьками. Купує всі необхідні речі та продукти харчування які зазначає позивач, на підтвердження чого додає до відзиву відповідні чеки. Окрім продуктів харчування відповідач купив на вимогу позивача спільному сину диван, м`яке крісло, одяг, телефон для спілкування. Відповідач сплачує сину домашній інтернет, що підтверджується доданими чеками. Крім того, відповідач кожен місяць добровільно сам сплачує позивачу аліменти на утримання дитини, що також підтверджується доданими чеками. Відповідач зазначає, що позивач не надала жодного доказу який би підтверджував факт не сплати ним аліментів добровільно. Крім того, відповідач заперечує факт свого працевлаштування в лісництві та отримання заробітної плати в розмірі 20-25 тисяч гривень, надавши копію трудової книжки. Також відповідач вказує, що дійсно виїжджав за кордон на заробітки та отримував заробітну плату в розмірі 1000 ЄВРО, а не 2000 ЄВРО як зазначила позивач. На даний час в зв`язку з бойовими діями в Україні відповідач не має можливості виїхати за кордон та виживає за рахунок випадкових заробітків та за рахунок вирощування птиці разом зі своїми батьками, тому не має можливості сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. на місяць.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, просить суд провести розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на даний час сторони перебувають в процесі розлучення.

За час перебування у шлюбі у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції від 09.09.2014 року

Відповідач ОСОБА_2 записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював.

За змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Частинами першою та другою статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З урахуванням наведеного суд вважає, що в даному випадку аліменти повинні бути визначені у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовились про інше.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2744 грн.

Одночасно частиною другою статті 182 СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» становить 1372 грн.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку платника аліментів.

Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Гади Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.

У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачеві також лежить обов`язок по утриманню дитини.

Судом відхиляється посилання відповідача на обставину того, що він є безробітним, оскільки дана обставина не є підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання спільної дитини сторін.

Також, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо того, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, оскільки це спростовується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, а саме: товарними чеками, долученими до відзиву.

Крім того, твердження позивача щодо працевлаштованості відповідача у лісничому господарстві смт. Єрки та отримання ним доходу за кордоном в розмірі 2000 ЄВРО, також жодним чином не підтверджено під час розгляду справи.

При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Установлено, що відповідач є особою працездатного віку, докази наявності протипоказань щодо працевлаштування останнього відсутні, інших утриманців відповідач не має.

Суд також враховує, що згідно з даними офіційного сайту Головного управління статистики у Черкаській області, середньомісячна заробітна плата штатних працівників по Звенигородському району за IV квартал 2021 року становила 11862 грн., відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі ј від середнього заробітку, тобто 2965,50 грн.

Таким чином, за наявності перелічених вище обставин, з якими закон пов`язує обґрунтованість стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 3000 (Три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону, з дня подачі заяви до суду, тобто з 10.05.2022 року і до повноліття дитини.

Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що ухвалене виключно в інтересах малолітньої дитини.

У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат згідно підтверджуючих документів, суд звертає увагу останньої на те, що матеріали справи не містять жодних доказів понесених позивачем витрат, а отже це дає підстави суду вважати, що такі витрати, пов`язані із розглядом даної справи у позивача відсутні, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 274-279, 354, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 3000 (Три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону, з дня подачі заяви до суду, тобто з 10.05.2022 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави (Отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 992,40 гривень від сплати якого позивача було звільнено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий О.І. Баранов