Справа № 758/6454/22
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

12 серпня 2022 року суддя Подільського районного суду м.Києва Рибалка Ю. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимрівна про визнання договору дарування недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2022 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. про визнання договору дарування недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що позивачу слід надати строк для усунення недоліків позову за наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, розмір судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.), а за подання до суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складає - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто не менше 992,40 грн. та не більше 12405,00 грн.

Крім того, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, з прохальної частини позову вбачається, що позивачем було пред`явлено чотири вимоги немайнового характеру, а саме: визнати недійсним кредитний договір дарування на 1/100 частки квартири АДРЕСА_1 , укладений 13.07.2022 року між відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Стрельченко О.В. за реєстровим № 2557; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексовий номер: 64164882 від 13.07.2022 року та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 47315341; визнати прихований договір купівлі-продажу 1/100 частки квартири АДРЕСА_1 , укладений 13.07.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , недійсним; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексовий номер: 64165178 від 13.07.2022 року та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 47315566.

Однак, до матеріалів позову стороною позивача не було долучено докази про сплату судового збору.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

З огляду на викладене, стороні позивача необхідно сплатити судовий збір та надати до суду докази сплати.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем не сплачено судовий збір, вважаю, що позов підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимрівна про визнання договору дарування недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення виявлених недоліків, але не більше п`яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

В разі якщо позивачем не буде усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. В. Рибалка