Справа № 204/5071/22
Провадження № 2-н/204/255/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дубіжанська Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 62 431,54 грн. та середнього заробітку за період з 04.12.2019 року по 20.07.2022 року у розмірі 476 590,56 грн.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 233 КзПП, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Таким чином, заявник з вимогою про стягнення середньомісячного заробітку за період з 04.12.2019 року по 20.07.2022 року мав звернутися в трьох місячний термін з наступного дня після дати його фактичного звільнення, тобто з 4 грудня 2019 року.

Проте, заявник звернувся до суду з даною вимогою лише 21 липня 2022 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Статтею 165 ЦПК України, визначені підстави для відмови у видачі судового наказу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160-167 ЦПК України, суддя,

Ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 в частині стягнення з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» середнього заробітку за період затримки розрахунку відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Дубіжанська