Справа № 196/605/22
№ провадження 2-о/196/84/2022
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2022 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бабічевої Л.П.

секретаря судового засідання: Шевченко Т.І.

розглянувши в порядку окремого провадження в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Царичанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама - ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті мами, та і все своє життя він також проживав і проживає на даний час за вказаною адресою.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із:

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 12 листопада 1990 року виданого виконавчим комітетом Царичанської районної ради народних депутатів , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Царичанської районної ради народних депутатів № 342/4 від 17.10 1990 року;

- земельної ділянки, площею 0,166 гектарів, яка надана для обслуговування житлового будинку та госпспоруд - 0,15 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,016, що розташована по АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, виданого 19 січня 1998 року Царичанською селищною радою на підставі рішення виконкому Царичанської селищної ради від 20.11.1997 року № 378.

Стверджує, що спадкоємцем по заповіту відповідно до ст.1223 ЦК України після смерті ОСОБА_2 являється тільки він. В свідоцтві про його народження відомостей про батька немає - стоїть прочерк.

Вказує, що в установлений законом 6-ти місячний строк він звертався до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої мами. Однак, коли він звернувся до нотаріуса з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину, то 13 листопада 2015 року державний нотаріус Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як у Державному акті на право приватної власності на землю серії ДП, виданому 19 січня 1998 року Царичанською селищною радою вказано власника ОСОБА_3 , а у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданому 16 грудня 2014 року вказано, що померла ОСОБА_2 . Паспорт у мами також був на ім`я ОСОБА_2 .

У зв`язку з неможливістю отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину по заповіту на спадкове майно з підстав, зазначених в постанові нотаріуса, він змушений звернутися з даною заявою до суду. Даний факт має для нього юридичне значення і іншим порядком підтвердити його не має можливості.
Просить встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, виданого 19 січня 1998 року Царичанською селищною радою на підставі рішення виконкому Царичанської селищної ради від 20.11.1997 року за № 378 на земельну ділянку, площею 0,166 гектарів, яка надана для обслуговування житлового будинку та госпспоруд - 0,15 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,016, що розташована по АДРЕСА_1 , який було видано на ім`я " ОСОБА_3 ", саме ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з"явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з"явився. До суду від елищного голови ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи без участі предстаника заінтересованої особи, проти задоволення заявлених вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10,13). У свідоцтві про її смерть Серії НОМЕР_2 вказано українською мовою ім`я - « ОСОБА_5 » ( а.с. 10).

При житті ОСОБА_2 склала заповіт від 14.03.2005 року, що був посвідчений державним нотаріусом Кравчук С.В. та зареєстрований в реєстрі № 418, в якому все своє майно і взагалі все те, що їй належатиме за законом на день її смерті, заповіла заявнику ОСОБА_1 .

Заявник у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 шляхом подання відповідної заяви від 09.06.2015 року. Державним нотаріусом Фрізен Н.Ю. була заведена спадкова справа № 100/2015.

Постановою державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. від 13.11.2015 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 , так як у Державному акті на право приватної власності на землю серії ДП, виданому 19 січня 1998 року Царичанською селищною радою вказано власника ОСОБА_3 , а у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданому 16 грудня 2014 року вказано, що померла ОСОБА_2 (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.11.1990 року за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що свідоцтво про право власності на житловий будинок за вказаною адресою було видано саме ОСОБА_2 (а.с.11).

У Державному акті на право приватної власності на землю серії ДП, виданому 19 січня 1998 року вказано, що власником земельної ділянки, площею 0,166 гектарів, яка надана для обслуговування житлового будинку та госпспоруд - 0,15 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,016, що розташована по АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_3 (а.с. 9).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що при написанні імені власника земельної ділянки у вищевказаному Державному акті серії ДП від 19 січня 1998 року була допущена описка, замість правильного « ОСОБА_5 » вказано - « ОСОБА_7 ».

Суд вважає, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, підтверджують той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП від 19 січня 1998 року належить саме ОСОБА_2 .

Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадкових прав за заповітом після смерті ОСОБА_2 , а тому даний факт має юридичне значення.

За таких обставин суд вважає за необхідне заяву задовольнити та встановити факт належності правовстановлюючого документу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76-80, 206, 247, 259, 263-265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, рнокпп НОМЕР_3 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа Царичанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області (адреса: вул. 14-ї Гвардійської дивізії, 10, смт.Царичанка Дніпровський район Дніпропетровська область, 51000, ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП, виданий 19 січня 1998 року Царичанською селищною радою на підставі рішення виконкому Царичанської селищної ради від 20.11.1997 року за № 378 на земельну ділянку, площею 0,166 гектарів, яка надана для обслуговування житлового будинку та госпспоруд - 0,15 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,016, що розташована по АДРЕСА_1 , який було видано на ім`я " ОСОБА_3 ", належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.П. Бабічева