Провадження № 22-ц/801/1714/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 рокуСправа № 127/18150/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Олійник Г. Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2022 року, ухвалене у складі судді Шаміної Ю. А. в приміщенні суду в м. Вінниця, повний текст рішення складено 10 серпня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

21 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1200 кв.м між співвласниками будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та виділити їй у користування земельну ділянку, яка складає 7/25 частини земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування частини будинку.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що в матеріалах справи міститься рішення виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих № 28/950 від 06.10.1955 року, відповідно до якого за спірним будинковолодінням, який зазначений у даному рішенні під номером АДРЕСА_2 , зареєстрована земельна ділянка площею 1200 м2, а тому суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги даний доказ, а також технічний паспорт та висновок експертизи у яких також зазначена площа земельної ділянки 1200 кв.м. і відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник адвокат Тунік Ю.М. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Суду пояснили, що саме встановлення порядку користування земельною ділянкою, що визначений у варіанті 2 судової земельно-технічної експертизи № 576 від 17.05.2021 року відповідатиме інтересам позивачки та більшості інших співвласників.

ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Адвокат Шлапак В. С., який представляє інтереси ОСОБА_6 , просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

У справі вставнолено наступні обставини.

На підставі договору купівлі-продажу частини будинку від 18.05.2019, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В. Б. та зареєстрованого в реєстрі за №3572 ОСОБА_1 є власником 7/25 частин житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 з відповідною частиною прибудов, господарських будівель та споруд

/т. 1 а. с. 5/.

Відповідно до листа КП «ВМБТІ» № 4567 від 18.08.2020 будинку з існуючим АДРЕСА_1 присвоєно № 45

/т. 1 а. с. 9/.

Співвласниками будинковолодіння по АДРЕСА_1 є: ОСОБА_2 - 9/100 частки, ОСОБА_3 7/100 частки, ОСОБА_4 33/100 частки, ОСОБА_5 -3/20 частки, ОСОБА_6 2/25 частки

/т. 1 а. с. 10-13/.

На підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради депутатів трудящих від 06.10.1955 № 28/950 «Про наслідки обміру земель по будівельному кварталу 179 міста Вінниці» за житловим будинком по АДРЕСА_4 закріплена земельна ділянка площею 1200 кв. м., за житловим будинком по АДРЕСА_5 (після зміни АДРЕСА_1 ) закріплена земельна ділянка площею 349 кв.м

/т. 1 а. с. 51-53/.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 10.05.2019 року № НВ-019 площа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0:03:007:0404, становить 0,1 га

/т. 1 а. с. 7/.

Відповідно до висновку експерта № 576 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 17.05.2021 року після проведення інструментальних обмірів земельної ділянки домоволод АДРЕСА_1 , можливо зробити висновок, що площа земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користування співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 становить 1166,0 кв. м. (86+1080).

/т. 1 а. с. 136-169/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач просить встановити порядок користування земельною ділянкою площею 1200,0 кв.м, однак не надає суду доказів що підтверджують вказаний розмір закріпленої земельної ділянки за адресою АДРЕСА_6 . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 10.05.2019 року №НВ-019 площа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0:03:007:0404, становить 0,1 га, однак вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою даної площі позивач не заявляла.

Оскільки позивачем не надано правовстановлюючих документів, якими підтверджується право користування співвласниками будинку АДРЕСА_1 земельною ділянкою площею 1200,0 кв.м., а до повноважень суду не належить право виділення/ надання земельної ділянки користувачам, шляхом встановлення порядку користування нею між співвласниками будинковолодіння в більших розмірах, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач та відповідачі є користувачами земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1 , оскільки у відповідності до вимог статей 377 ЦК України та 120 ЗК України набувши право власності на частину житлового будинку, кожен із них набув право і на частину земельної ділянки, на якій вона розміщена, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього земелекористувача.

Однак, щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1200 кв.м, позивач не довела свого порушеного права, оскільки нею не доведено, що земельна ділянка даної площі була надана у користування мешканців даного будинку.

Посилання позивача, що норма землекористування за даним будинком площею 1200 кв.м. була визначена на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради депутатів трудящих № 28/950 від 06.10.1955 року були вірно відхилені судом першої інстанції з огляду на норми статей 79-1, 125 ЗК України, відповідно до яких формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Таким чином, взявши до уваги витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 10.05.2019 року №НВ-019, відповідно до якого площа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0:03:007:0404, становить 0,1 га,суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що встановлення порядку користування між співвласниками можливе лише земельною ділянкою даної площі.

Ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції позивач не виявила наміру встановлення порядку користування спірної земельної ділянки площею 0,1 га.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до матеріалів інвентарної справи № 3230 по об`єкту нерухомого майна, розташованого в АДРЕСА_1 (43) посилання на те, що саме рішенням № 28/950 від 06.10.1995 року за будинковолодінням по АДРЕСА_6 закріплювалася земельна ділянка площею 1200 кв.м.( земельна ділянка площею 563 кв.м. при цьому підлягала вилученню до міськземфонду ) міститься лише у листі від 05.03.2004 року за підписом начальника КП «ВООБТІ» (а.і.с.322) та в посиланнях технічного паспорту від 12.06.2019 року / а.с. 112/, однак жоден із цих документів не є правовстановлюючим.

При цьому, в інших матеріалах інвентарної справи міститься посилання, що земельна ділянка за даним будинком закріплювалася на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 17.11.1953 р. № 39/1465./ а.с. 102,106,107,108/

Дане рішення позивачем надано не було та клопотання про його дослідження сторонами не заявлялося.

Колегія суддів, керуючись частиною шостою статті 81 ЦПК України, погоджується з доводами адвоката Шлапак В. С. про те, що рішення № 28/950 від 06.10.1995 року не є належним доказом на підтвердження факту надання у користування сторін земельної ділянки, оскільки даним рішенням земельна ділянка реєструвалася за землекористувачами будинку за адресою АДРЕСА_4 , тоді як позивачем не доведено того факту, що їх будинок за АДРЕСА_1 (43) був колись під номером 29б. / а.с.169/

Таким чином, правомірно відхиливши доводи позивача про належність у неї права на земельну ділянку площею 1200 кв.м., суд першої інстанції прийшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та встановлення порядку користування земельною ділянкою площею більшою ніж зареєстрована у Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, відтак судові витрати понесені відповідачем при поданні апеляційної скарги слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2022 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2022 року.