Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1106/21 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №285/1106/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

на заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 травня 2021 року, яке ухвалене під головуванням судді Мозгового В.Б. в м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі -ТзОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 39 196,73 грн., яка складається із: 14 566,79 грн. заборгованості за тілом кредиту; 15 042,86 грн. заборгованості за процентами на день відступлення права вимоги; 3 045,75 грн. заборгованості за процентами з моменту відступлення права вимоги; 1 312,37 грн. трьох відсотків річних; 2 576,87 грн. інфляційних втрат; 2 652,09 грн. подвійної облікової ставки НБУ та вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем 04 лютого 2013 року укладений договір №0287/00003332 про відкриття банківського поточного (карткового) рахунку. Ліміт відновлювальної кредитної лінії складає 50 000 грн. Процентна ставка за користування кредитом становить 13,5%. Між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТзОВ «ФК «Веста» 28 січня 2019 року був укладений договір факторингу, за умовами якого ПАТ «Укрсоцбанк» відступило, а ТзОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги, у тому числі, за договором від 17 березня 2013 року №0287/00003332. У подальшому 29 січня 2019 року між ТзОВ «ФК «Веста» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №29-01/19/1, за умовами якого ТзОВ «ФК «Веста» відступило, а ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги, у тому числі, за договором від 17 березня 2013 року №0287/00003332. Станом на день подання позову відповідач коштів не повернув.

Водночас подано письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів (а.с.9).

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та витребувати у АТ «Альфа Банк» первинні бухгалтерські документи (виписку по рахунку) стосовно видачі кредиту та його часткового погашення, детальний розрахунок заборгованості станом на дату відступлення права вимоги, оскільки такі документи не були йому передані.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час розгляду справи судом встановлено, що 04 лютого 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладений договір банківського поточного (карткового) рахунку №0287/00003332. ОСОБА_1 не виконав зобов`язання належним чином, оскільки за період користування кредитними коштами здійснював часткові платежі на погашення заборгованість, тобто заборгованість в повному обсязі не погасив. Складовими кредитного договору є заява, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи. Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») не передано наступним кредиторам розрахунок суми боргу станом на дату відступлення та інші докази, в тому числі виписки по рахунку на підтвердження факту видачі кредиту та реальності відступленої суми боргу. На думку ТзОВ «Капітал», ненадання розрахунку заборгованості, первинних бухгалтерських документів (виписки по рахунку) стосовно видачі кредиту та його часткового погашення за договором кредиту №0287/00003332 не може бути достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. На переконання скаржника ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст.549 ЦК України та носить компенсаційний, а не штрафний характер. Окрім того, інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст.266 ЦК України. Позичальником не сплачено жодних платежів первісному кредитору після відступлення права вимоги, а тому негативні наслідки для нового належного кредитора не настали.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони та їх представники у судове засідання не з`явилися. Про причину неявки не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не спрямовували. За положеннями частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

До матеріалів справи позивачем долучено та судом установлено, що 17 березня 2010 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладався договір №0287/00003332 про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки, за умовами якого, зокрема, процентна ставка при залишку коштів на рахунку від 100 000 грн. до 499 999,99 грн. (включно) складає 13,50% річних (а.с.10-11). До матеріалів справи не долучено копії договору банківського поточного (карткового) рахунку №0287/00003332 від 04 лютого 2013 року.

Відповідно до положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати гроші кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

28 січня 2019 року між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» (фактор) був укладений договір факторингу №2019-1УСБ/ВЕСТА, у пункті 2.1 якого прописано, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів (а.с.22-32). До матеріалів справи позивачем не долучено копії додатку №1-1 до договору.

29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (новий кредитор) укладений договір відступлення прав вимоги №29-01/19/1, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору належне йому право вимоги до боржників, а новий кредитор зобов`язується прийняти право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії, та сплатити за нього ціну права вимоги. Сторони погодили, що до нового кредитора переходять всі права, які належать первісному кредитору за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів (а.с.33-42).

Первісний кредитор зобов`язаний в день підписання даного договору та здійснення новим кредитором повної оплати ціни права вимоги відповідно до п.4.2 цього договору підготувати і передати новому кредитору в електронній формі, електронною поштою або кур`єрською доставкою на електронному носієві (флеш карта, компакт-диск та інші оптичні носії інформації) реєстр боржників за формою, встановленою в додатку №1-2 (реєстр боржників має містити поля відповідно до переліку згідно додатку №1-2) до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 договору відступлення прав вимоги від 29 січня 2019 року №29-01/19/1).

Відповідно до п.4.2 договору відступлення прав вимоги від 29 січня 2019 року №29-01/19/1 новий кредитор зобов`язаний передати в розпорядження первісному кредитору грошові кошти і сплатити первісному кредитору ціну прав вимоги в розмірі 10 585 000 грн., шляхом перерахування на рахунок первісного кредитора №2201 відкритого в АТ «Альф-Банк».

До матеріалів справи приєднано платіжне доручення від 21 грудня 2019 року №77 про перерахування ТзОВ «Вердикт Капітал» на рахунок № НОМЕР_1 ТзОВ «ФК «Інветохіллс ВЕСТА» 2 000 000 грн. у рахунок оплати згідно з договором відступлення прав вимоги від 29 січня 2019 року №29-01/19/1 (а.с.43) та витяг із додатку №1-2 до договору про відступлення прав вимоги від 29 січня 2019 року №29-01/19/1 (а.с.44), у якому приписано: позичальник - ОСОБА_1 , номер та дата кредитного договору - 17 березня 2010 року №0287/00003332, залишок по тілу кредиту - 14 566,79 грн, залишок по процентам - 41 903,73 грн.

Згідно з п.1 частини першої ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з частиною першою ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимог) (частина перша ст.1078 ЦК України).

У підтвердження заявлених вимог позивач також надав розрахунок заборгованості станом на 13 листопада 2020 року (а.с.15-21).

Відповідно частини першої, п`ятої та шостої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів укладення з ПАТ «Укрсоцбанк» договору від 04 лютого 2013 року, за умовами якого був б встановлений кредитний ліміт у розмірі 50 000 грн. Натомість договір був укладений 17 березня 2010 року та без зазначення у ньому кредитного ліміту. Отже, позивачем на обгрунтування своїх вимог не надано доказів про розмір отриманого відповідачем кредиту та розрахунку заборгованості відповідача перед АТ «Укрсоцбанк». Також не надано доказів того, на яку суму заборгованості отримало право вимоги ТзОВ «ФК «ВЕСТА» за договором факторингу №2019-1УСБ/ВЕСТА та що ТзОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги саме за кредитним договором від 17 березня 2010 року №0287/00003332. Отже, позивачем не доведено розміру заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 17 березня 2010 року, розміру кредитного ліміту, розміру отриманих відповідачем коштів від АТ «Укрсоцбанк» та перехід до ТзОВ «ФК «ВЕСТА» права вимоги.

Позивач у суді першої інстанції не заявляв клопотань про витребування первинних бухгалтерських документів (виписки по рахунку) стосовно видачі кредиту та його часткового погашення, а також детального розрахунку заборгованості станом на дату відступлення Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» права вимоги. Натомість саме за клопотанням позивача суд першої інстанції розглянув справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів (а.с.7,9).

За таких обставин, суд першої інстанції зробив правильний висновок про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до змісту частини другої ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви. За положеннями же частини третьої ст.367 ЦПК України апеляційний суд приймає (витребовує) докази, які не були подані до суду першої інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Із огляду на положення вищевикладених норм процесуального права, колегія суддів апеляційного суду не вбачає правових підстав, які б надавали суду апеляційної інстанції право задовольнити клопотання скаржника про витребування у АТ «Альфа-Банк» первинних бухгалтерських документів (виписки по рахунку) стосовно видачі кредиту і його часткового погашення за договором кредиту №0287/00003332 та детального розрахунку заборгованості станом на дату відступлення права вимоги, яке викладене в апеляційній скарзі, оскільки випадок не є винятковим.

Не надано доказів і сплати у повному обсязі ціни права вимоги за договором від 29 січня 2019 року №29-01/19/1.Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції про недоведеність заборгованості ОСОБА_1 за кредитними зобов`язаннями та переходу до позивача права вимоги (обсягу) не спростовують. Рішення ухвалено із держанням норм матеріального та процесуального права. За таких обставин рішення залишається без змін

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірім прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: