Провадження №4-с/369/29/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Волчко А.Я.,

при секретарі: Миголь А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Старший державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріна Оксана Василівна, ОСОБА_2 на рішення державного виконавця -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Романченко О.М. із скаргою у якій, просила визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріної Оксани Василівни щодо винесення постанови від 28.12.2020 про закінчення виконавчого провадження ВП № 56417641 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно із виконавчим документом та скасувати постанову старшого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріної Оксани Василівни від 28.12.2020 про закінчення виконавчого провадження ВП № 56417641 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно із виконавчим документом. Також просила, зобов`язати старшого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріну Оксану Василівну або будь-якого іншого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути порушення (поновити право заявника ОСОБА_1 ) шляхом відновлення виконавчого провадження ВП № 56417641 та вчинення дій з перерахування на відповідний банківський рахунок ОСОБА_1 стягнутих із ОСОБА_2 коштів у розмірі 458,34 гривень.

В обґрунтування скарги зазначив, що на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебувало три виконавчих провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів, зокрема, виконавче провадження № 56417641 про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 222 грн. 93 коп. та суми боргу з урахуванням інфляції у розмірі 2 444 грн. 27 коп.

27 листопада 2018 року постановою старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пацуріної О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 56417641 у зв`язку з фактичною сплатою боргу.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2020 року ЄУН 369/16531/18 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пацуріна Оксана Василівна, ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця, задовольнити частково. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Києво - Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пацуріної О.В. щодо винесення постанови від 27 листопада 2018 року про закінчення виконавчого провадження № 56417641 та скасовано постанову від 27 листопада 2018 року про закінчення виконавчого провадження № 56417641.

Оскільки під час розгляду скарги судом було встановлено факти порушення державним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження», а також факт невиконання у повному обсязі рішення суду (зокрема відсутність доказів перерахування ОСОБА_1 коштів у розмірі 458,34 гривень), як зазначено вище ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 09.10.2020 у справі № 369/16531/18 було задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця: визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріної О.В. щодо винесення постанови від 27.11.2018 про закінчення виконавчого провадження №56417641; скасовано постанову від 27.11.2018 про закінчення виконавчого провадження № 56417641, винесену старшим державним виконавцем Києво- Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріною О.В.; зобов`язано старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріну О.В. поновити порушене право заявника ОСОБА_1 шляхом відновлення виконавчого провадження № 56417641; визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Києво - Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріної О.В. щодо невжиття передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів з примусового виконання у повному обсязі постанови Апеляційного суду Київської області від 3 квітня 2018 року у справі № 369/7730/16-ц.

Враховуючи вищевикладене, 02.02.2021 адвокат звернувся до начальника Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області з адвокатським запитом, в якому просив надати письмово інформацію про хід виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду від 09.10.2020 у справі № 369/16531/18 в межах виконавчого провадження № 56417641.

Оскільки жодної відповіді на його звернення не надходило 01.03.2021 року він звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із скаргою, в якій просив вжити заходів для повного виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження № 56417641; притягнути до дисциплінарної відповідальності осіб, винних у порушенні прав та інтересів ОСОБА_1 , що має наслідком невиконання ухвали Києво-Святошинського районного суду від 09.10.2020 у справі № 369/16531/18.

Оскільки жодної відповіді на його вищевказані звернення не надходили, 13 серпня 2021 року я звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із відповідним адвокатським запитом щодо результатів розгляду моєї скарги, а також звернувся до Міністерства юстиції України із скаргою на бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби.

Тільки після направлення Міністерством юстиції України його скарги, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 03.09.2021 повідомило, що 28.12.2020 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого документу на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2020 у справі № 369/16531/18 та 28.12.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно із виконавчим документом.

Скаржник вважає, що старший державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріна Оксана Василівна передчасно винесла постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 56417641, оскільки рішення суду ані станом на день винесення оскаржуваної постанови, ані на день подання скарги не виконано у повному обсязі.

У судове засідання скаржник не з`явився, представник ОСОБА_3 просив справу розглядати без його участі та без участі заявника, скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, причини неявки суду не відомі.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши докази у справі, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Виконання судового рішення охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У справі Горнсбі проти Греції ЄСПЛ зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом відповідно до ухвали Києво-Святошинського суду Київської області від 09.10.2020 року ЄУН 369/16531/18, встановлено, що постановою Апеляційного суду міста Києва від 3 квітня 2018 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 222 грн. 93 коп. та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 2 444 грн. 27 коп.

На примусове виконання вказаного судове рішення видано виконавчий лист, який в подальшому пред`явлений для примусового виконання до Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (виконавче провадження № 56417641).

27 листопада 2018 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пацуріною О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (№ 56417641) у зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2020 року ЄУН 369/16531/18 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пацуріна Оксана Василівна, ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця, задовольнити частково. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Києво - Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пацуріної О.В. щодо винесення постанови від 27 листопада 2018 року про закінчення виконавчого провадження № 56417641. Скасовано постанову від 27 листопада 2018 року про закінчення виконавчого провадження № 56417641, винесену старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пацуріною О.В. Зобов`язано старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пацуріну О.В. поновити порушене право заявника ОСОБА_1 шляхом відновлення виконавчого провадження № 56417641. Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Києво - Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пацуріної О.В. щодо невжиття передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів з примусового виконання у повному обсязі постанови Апеляційного суду Київської області від 3 квітня 2018 року у справі № 369/7730/16-ц.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян. Однією із гарантій принципу законності виконавчого провадження є закріплення та гарантування права на оскарження будь-яких рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця (стаття 74 Закону "Про виконавче провадження"). Із принципом законності тісно пов`язаний принцип контролю за виконавчим провадженням.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, а також можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця.

За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Порядок виплати стягнутих з боржника грошових сум наведений у статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 51 вищенаведеного Закону). Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких такі суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником в іншому виконавчому провадженні).

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Отже, державний (приватний) виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, зокрема у випадку виконання грошового зобов`язання боржником. При цьому виконавець повинен перевірити цю обставину.

Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, представником скаржника зазначено, що після направлення Міністерством юстиції України її скарги, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 03.09.2021 повідомило, що 28.12.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого документу на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2020 у справі № 369/16531/18 та 28.12.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно із виконавчим документом.

Відповідно до наданого Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листа від 03.09.2021 року № 39963/3-21, в.о начальника Сувало Михайлом на адвокатський запит Романченка О.М. надано відповідь та повідомлено, що згідно інформації, наданої Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відділ) та відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 56417641 з примусового виконання виконавчого листа № 369/7730/16-ц виданого 02.05.2018 Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 222,93 грн та 2 444,27 грн. 04.03.2021 року до Управління надійшло звернення ОСОБА_3 від 01.03.2021 року, яке було розглянуто у відповідності до вимог ЗУ «Про звернення громадян». За результатами вищевказаного звернення 09.03.2021 року Управлінням направлено відповідь за вих. № 11493/3-21. та надано копію такої відповіді.

Оскільки, оскаржувану постанову винесену від 28.12.2020 року державним виконавцем про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно із виконавчим документом, чи підтвердження наявності такої постанови, суду не надано, а в матеріалах справи відсутні відповідь за вих. № 11493/3-21, чи будь-які письмові докази, які б свідчили про винесення 28.12.2020 року спірної постанови, суд відмовляє в задоволенні вимог ОСОБА_1 на рішення державного виконавця.

Керуючись ст. 447 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Старший державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріна Оксана Василівна, ОСОБА_2 на рішення державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Я. Волчко