провадження №2/932/3154/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

26 січня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.,

представника позивача: Кондрашової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна про встановлення юридично значущого факту, відновлення права спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов в якому позивач просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та позивачем та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_2 , яка доводиться позивачу бабкою, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту вона не лишила. Після того помер його батько ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . В грудні 2016 року він звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено через пропуск строку звернення. Зазначає, що раніше звернутися не мав змоги оскільки мав роботу в іншому сіті.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії.

26 листопада 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче засідання.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 листопада 2020 року для розгляду справи визначено суддю Цитульського В.І.

Ухвалою судді від 03 листопада 2020 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

26 жовтня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовну заяву та наполягала на її задоволенні.

Відповідач будучи обізнаним про розгляд даної справи в суді, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.

Фактичні обставини встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . Батько позивача ОСОБА_3 помер після неї ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ДМНО Батової Л.Г. з заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 29 грудня 2016 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачем пропущено термін для прийняття спадщини, а також не надано належних доказів (свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , свідоцтва про народження його померлого батька, в якому померла зазначена матір`ю), а отже родинні відносини між бабкою та онуком не підтверджені.

Норми права застосовані судом.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що положення частини третьої статті 1272 ЦК України про право особи, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Главою 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини, у тому числі на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини (пункт 2.1); якщо заява, в якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5).

Відповідно до частини шостої статті 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, на дипломатичні представництва України. Загальні правила вчинення консулами України нотаріальних дій визначено розділом III Консульського Статуту України, затвердженим Указом Президента України від 02 квітня 1994 року.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Мотиви і висновки суду.

Обґрунтовуючи підстави позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що перебував у відрядженні в іншому місті.

Як встановлено з витягу з протоколу зборів ГО «Всеукраїнська правова країна» 15.02.2016 постановлено графік виконання моніторингу по містам України та три групи моніторингу, проте відсктні відомості яка група в який час буде у відрядженні.

Таким чином, позивач не надав суду безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. Факт перебування позивача у відрядженні сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки не оведено, що він перебував у відрядженні весь період від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття.

Отже, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України та враховуючи, що у задоволенні позову було відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263, 265, 268, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна про встановлення юридично значущого факту, відновлення права спадкування відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду проголошено 31.01.2022 о 08:05 год.

Суддя: В.І. Цитульський