ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8462/21 Номер провадження 22-ц/814/873/22Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Ряднини І.В.,

представника позивача, ОСОБА_1 , - адвоката Портянка Є.В.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2022 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Ющенко Вікторія Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, відповідно до якого прохав визначити йому додатковий строк в один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби, ОСОБА_3 , в порядку спадкового представлення, згідно ст. 1266 ЦПК України, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька, ОСОБА_4 за законом.

В обґрунтування позовних вимог вказував, він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкового представлення. Враховуючи юридичну необізнаність та неправильне трактування вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України (фактичне прийняття спадщини - малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину), позивач, вважав, що прийняв спадщину після баби, оскільки здійснив фактичне прийняття спадщини після батька, як малолітня особа, та діяв в порядку спадкового представлення. Крім того, позивач зазначав, що працює на ТОВ «Фабрика Морозиво Хладопром» на посаді торгівельного представника, робота якого носить роз`їзний характер по Полтавській області, з отримання та обробки заяв щодо реалізації продукції клієнтами товариства. В період часу червень-жовтень місяців кожного поточного року переведений на ненормований робочий день, оскільки перебуває в службових відрядження до міст Полтавської області. Звертав увагу суду, що постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 до 31.08.2020 та по час розгляду даної справи в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень.

Позивач вказував, шо вище зазначені обставини, зокрема впевненість щодо фактичного прийняття спадщини після баби шляхом фактичного прийняття спадщини після батька, ОСОБА_4 (спадкового представлення), та необхідність дотримання карантинних обмежень, унеможливили своєчасне подання ним заяви про вступ у спадщину, тому вважає, що строк на прийняття спадщини пропущено ним з поважних причин.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовлено.

короткого змісту вимог апеляційної скарги;

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просив рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Вказував, що місцевий суд не в повному обсязі дослідив обставини справи та прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

Зазначав, що він є спадкоємцем в порядку ст. 1266 ЦК України, за правом представлення, однак суд при вирішенні спору помилково застосував вимоги ст. 1276 ЦК України.

Місцевий суд не врахував ту обставину, що він пропустив строк лише в один місяць внаслідок своєї юридичної необізнаності.

Прохав врахувати правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 12.05.2021 у справі № 766/12921/20-ц щодо необхідності врахування, на який саме термін було пропущено строк.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин;

Місцевим судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняла її дочка ОСОБА_2 , подавши до нотаріуса відповідну заяву від 17.06.2021.

Іншій спадкоємець, син, ОСОБА_4 , спадщину не прийняв, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є його син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який на момент смерті батька був малолітнім (а.с. 7, 8).

31 серпня 2021 року постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Ющенко В.В. відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлої баби, ОСОБА_3 , за правом представлення, згідно зі ст. 1266 ЦК України, як спадкоємцю її сина, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом вказано, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 сплив 31.07.2021 року; заяву подано після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України.

Встановивши вказані обставини місцевий суд дійшов висновку, що виходячи з обставин справи та положень закону, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи малолітнім на момент смерті батька, вважається таким, що прийняв спадщину незалежно від подачі заяви про прийняття спадщини, як після смерті батька ОСОБА_4 , так і в порядку спадкової трансмісії після смерті баби, ОСОБА_3 , а тому визначення додаткового строку для прийняття спадщини не потребує.

доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

За правилами статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Статтею 1266 ЦК України визначені правила спадкування за правом представлення, й згідно норм зазначеної статті внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , належить право на спадкування після смерті баби, ОСОБА_3 , за правом представлення, що врегульовано статтею 1266 ЦК України. На час смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) своєї баби, ОСОБА_3 , позивач у справі був повнолітньою особою, та спадкує на загальних підставах.

Разом з тим, місцевий суд дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи малолітнім на момент смерті батька, вважається таким, що прийняв спадщину незалежно від подачі заяви про прийняття спадщини, як після смерті батька, ОСОБА_4 , так і в порядку спадкової трансмісії після смерті своєї баби, ОСОБА_3 , а тому визначення додаткового строку не потребує.

З мотивувальної частини судового рішення вбачається, що при вирішенні спору місцевий суд помилково застосував норми ст. 1276 ЦК України, яка регулює право спадкування за спадковою трансмісією (випадки коли особа помирає після відкриття спадщини і не встигає її прийняти).

Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині є обґрунтованими.

Вирішуючи питання про визначення додаткового строку для подання заяви про вступ у спадщину апеляційний суд дійшов вважає наступне.

З поданої позовної заяви вбачається, що поважність причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач обґрунтовує невірним юридичним трактуванням законодавства, власною необізнаністю, а також встановленням на території України карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, та прохав врахувати незначний строк пропуску строку звернення до нотаріуса.

Як вбачається з обставин справи, на час смерті баби, ОСОБА_3 , позивач у справі мав вік більше 29 років.

В юриспруденції існує презумпція знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається) - кожен вважається таким, що знає закони. Правова основа презумпції знання законодавства - обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України. Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тому закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в частині 2 статті 68 Конституції України.

Аналіз норм спадкового законодавства свідчить про те, що норми права щодо строку на подання заяви про вступ у спадщину є чіткими та зрозумілими. У разі якщо позивач їх не розумів, він не був позбавлений можливості отримати своєчасно юридичну консультацію.

Юридична необізнаність і невірне трактування норм права, не є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про вступ у спадщину.

Не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини сам лише факт встановлення на всій території України карантинних обмежень з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, а також посилання позивача на роз`їзний характер його роботи в ТОВ «Фабрика морозива Хладпром», де він працює, встановлення ненормованого робочого часу у червні-жовтні кожного року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_1 , проживає в місті Полтаві. Баба позивача, ОСОБА_3 , померла у місті Полтаві ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Жодних поважних об`єктивних причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 подати заяву до нотаріальної контори про вступ у спадщину після смерті баби, ОСОБА_3 , в період часу з 01.02.2021 по 31.07.2021 позивачем не наведено. Позивач не був позбавлений об`єктивної можливості подати таку заяву безпосередньо в будь-яку іншу нотаріальну контору чи засобами поштового зв`язку.

Зазначені доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли.

Доводи апеляційної скарги щодо врахування постанови Верховного суду від 12.05.2021 у справі № 766/12921/20-ц є необґрунтованими. У даній справі суди встановили, що позивачка, як спадкоємець за законом за правом представлення після смерті бабусі - ОСОБА_3, пропустила на незначний термін установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на момент її смерті вона проходила тривале медичне обстеження, внаслідок чого у неї було виявлено рідкісну хворобу. Крім того, вона не могла тривалий час виїхати з м. Одеси, місця свого постійного проживання, до місця відкриття спадщини - м. Херсон у зв`язку припиненням міжобласного автомобільного та залізничного сполучення внаслідок встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19.

Фактичні обставини, встановлені в цій справі, та справі, що розглядається, є відмінними. Як зазначено вище, апеляційним судом не було встановлено об`єктивних поважних причин, які позбавляли ОСОБА_1 можливості подати заяву про прийняття спадщини після смерті баби у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини.

Апеляційним судом не вбачається підстав для надання позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до вимог п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи те, що при розгляді справи місцевим судом допущено невірне застосування норм матеріального права та висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, враховуючи вищезазначені висновки апеляційного суду, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки в задоволенні позову необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного розгляду справи відсутні.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2022 року - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2022 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль