Номер провадження: 22-ц/813/6896/22
Справа № 502/930/21
Головуючий у першій інстанції Балан М. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №502/930/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 16 березня 2022 року у складі судді Балана М.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 17 червня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на відсутність домовленості щодо утримання дитини, проживання батька окремо від дитини, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 25% частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до повноліття дитини (а.с.1-2).

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 6 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі (а.с.18).

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, зазначивши у відзиві, що з донькою проводить час, цікавиться її здоров`ям, в межах своїх можливостей перераховує кошти позивачу на утримання дитини, бере участь у додаткових витратах, піклується про розвиток доньки тощо. Вимоги про стягнення аліментів є передчасними та ставлять його у скрутне матеріальне становище, оскільки з 2006 року він є інвалідом 2-ї групи довічно, потребує витрат на власне лікування, стан здоров`я унеможливлює роботу зі значним фізичним навантаженням, середня місячна заробітна плата складає 24999.27 грн., власного житла не має, вимушений орендувати квартиру, на оренду якої йде значна частина його доходу. Крім того, має матір ОСОБА_4 , 1957 року народження, яка в силу пенсійного віку та інвалідності 2-ої групи потребує його матеріальної допомоги. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, обґрунтованим та справедливим розміром аліментів, які підлягають стягненню з нього, є аліменти у розмірі 2510,00 грн., тобто мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (а.с.21-23).

Позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, за змістом якої підтримано вимоги про стягнення аліментів у розмірі ј частки (25%) всіх видів заробітку (доходу) відповідача, крім того, звернуто увагу на те, що матір відповідача проживає окремо в іншому населеному пункті, бачить сина та отримує від нього допомогу не часто (а.с.59-60).

Відповідачем ОСОБА_2 надано заперечення на відповідь позивача, за змістом яких звернуто увагу на те, що на підтвердження вказаних ним у відзиві на позов обставин надано докази, що позивач не спростовує компенсацію ним у повному обсязі витрат на лікування дочки. Зважаючи на власний матеріальний стан та стан здоров`я, має змогу сплачувати аліменти у розмірі 2618,00 грн., що є мінімально рекомендованим розміром аліментів на одну дитину (а.с.66-67).

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 16 березня 2022 року (описку виправлено ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 31 березня 2022 року, ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 1 квітня 2022 року) позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2021 року до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. (а.с.84-86).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 травня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення вимог, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття (а.с.91-99).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в ігноруванні судом доводів відповідача про те, що з дитиною постійно проводить час, цікавиться її здоров`ям, приймає участь у додаткових витратах, піклується про всебічний розвиток дитини, в межах матеріальних можливостей перераховує позивачу кошти на утримання дочки. Не взято до уваги конвенційні принципи щодо того, що батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів не враховано положення частини 1 статті 182 СК України та його згоду сплачувати аліменти у розмірі 2618,00 грн., що є мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину, оскільки такий розмір аліментів не ставитиме його у скрутне матеріальне становище та дасть можливість і надалі піклуватися про життя дочки та фінансово її утримувати. Його позиція не є намаганням змінити форму стягнення аліментів, так як до моменту винесення судом рішення з нього аліменти не стягувались. Проігноровано ту обставину, що він звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях та у порушення пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з нього судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду в частині стягнення судового збору та залишення без змін рішення суду в частині стягнення аліментів з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 21 червня 2008 року. Шлюб розірвано рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 30 березня 2021 року в справі №502/50/21 (а.с.7, 8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Дитина проживає та зареєстрована за місцем постійного проживання в м. Кілія матері ОСОБА_1 (а.с.6).

Батько дитини має реєстрацію місця проживання в м. Олександрія Кіровоградської області, фактично проживає за іншою адресою окремо від дитини (а.с.15).

Відомості про доходи ОСОБА_2 в ТОВ «Ай Он» () наявні за 2021 рік, відомості про доходи ОСОБА_1 в справі відсутні.

Відомості про наявність у ОСОБА_2 інших осіб на утриманні відсутні.

Мати ОСОБА_2 ОСОБА_4 , 1957 року народження, має пенсійний вік, отримує пенсію за віком, має інвалідність 2 групи довічно, відомості про розмір отримуваних ОСОБА_4 доходів відсутні (а.с.53).

ОСОБА_1 має повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відомості про наявність у сторін нерухомого та рухомого майна в справі відсутні.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч.ч.1,3 ст.181 СК України).

ОСОБА_2 визнає свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття; сторони як батьки дитини не досягли домовленості щодо способу виконання ними обов`язку утримувати дитину. Позов до суду подано матір`ю, з якою проживає дитина, відтак, право вибору способу стягнення аліментів належить саме ОСОБА_1 , вимоги заявлено у присудженні аліментів у частці від доходу батька.

Доводи ОСОБА_2 щодо присудження до стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, рівній прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, безпідставні, так як право вибору способу стягнення аліментів належить ОСОБА_1 , яка проти присудження до стягнення аліментів у зазначеній відповідачем сумі.

Таким чином, за рішенням суду кошти на утримання дитини ОСОБА_6 підлягають присудженню у частці від доходу батька ОСОБА_2 .

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, визначено статтею 182 СК України, частиною 2 даної норми матеріального права передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачем пред`явлено вимоги про стягнення аліментів у 1/4 частці від заробітку (доходу) відповідача, в справі наявні відсутні відомості про постійне місце роботи відповідача, відсутні відомості про наявність інших осіб на утриманні, наявність/відсутність на праві власності нерухомого та рухомого майна, грошових коштів, відсутні відомості про надання матеріальної допомоги матері, про значні витрати на підтримання власного здоров`я з огляду на інвалідність 2-ї групи тощо, що в сукупності приводить до висновку про те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Частка від заробітку (доходу) ОСОБА_2 при присудження аліментів обґрунтовано визначена рівною ј, так як не встановлено обставин для визначення частки в іншому розмірі. При цьому, у будь-якому разі законодавчо гарантований розмір аліментів на одну дитину (50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) має бути дотримано.

Доводи ОСОБА_2 щодо добровільної участі в утриманні дитини, забезпеченні її розвитку, навчання, лікування не впливають на право ОСОБА_1 вимагати присудження коштів на утримання дитини за рішенням суду. Виникнення спору в суді вказує на недосягнення між батьками домовленості щодо утримання дитини, тому спір вирішується ухваленням рішення. Участь в утриманні дитини за наявності можливості та бажання не обмежується присудженими до стягнення коштами.

Відповідно до положень частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Від сплати судового збору за подання позову ОСОБА_1 як позивач звільнена відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідач ОСОБА_2 має інвалідність 2-ї групи довічно, з огляду на що звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір за подання позову в сумі 908,00 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 1362,00 грн. підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 16 березня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини залишити без змін в частині стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 16 березня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн. 00 коп. та за подання апеляційної скарги в сумі 1362 грн. 00 коп. підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 7 жовтня 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова