Справа № 727/8571/22
Провадження № 2-о/727/246/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 р. Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого судді - Слободян Г.М.

секретар судового засідання - Івасишин О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) (, м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 7) про встановлення факту смерті в порядку ст. 317 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду (в порядку вимог 317 ЦПК України) з заявою про встановлення факту смерті, в якій просить суд, встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження село Шевченко, Нікольського району, Донецької області, Україна, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Маріуполь, Лівобережному районі Донецької області, Україна, у віці 40 років; причина смерті гнілосні зміни.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає про те, що він є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла в м. Маріуполі Донецької області під час обстрілів, у зв`язку зі збройною агресією РФ та знищення будинку.

Окрім наведеного, посилається на те, що перебуваючи разом з матір`ю в бомбосховищі ЗОШ 56 м. Маріуполя Донецької області, від бойових дій (бомбардування) та відсутності їжі та води, його мати ОСОБА_2 отримала нервовий зрив та її частково паралізувало; доставити в лікарню чи вивезти матір не було можливості та за відсутності належного лікування, ІНФОРМАЦІЯ_4 на його руках мати померла, після чого він записав усі дані мами і поховав її біля бомбосховищі ЗОШ 56 м. Маріуполя Донецької області. В подальшому він з іншими людьми був евакуйований, в м. Чернівці, а згодом мав зв`язок з бабусею, яка йому повідомила, що матір перепоховала 11.08.2022 року в селі Шевченко Нікольського району, Донецької області, Україна та отримала на окупованій території лікарське свідоцтво так званої ДНР, згідно якого його мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина смерті не встановлена із за гнилісних змін. Заявник, мотивує вимоги і тим, що на даний час він є внутрішньо переміщеною особою у м. Чернівці, де проживає за адресою АДРЕСА_2 ; разом з цим, отримати свідоцтво про смерть матері він не може, оскільки факт смерті останньої відбувся на тимчасово окупованій території України. Просить заявлені ним вимоги про встановлення факту смерті його матері ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 задовольнити в повному обсязі.

Заявник ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце судового розгляду справи. Розгляд справи просив провести без його участі.

Представник заінтересованої особи - Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Південно - Західного Міжрегіонального управління юстиції в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце судового розгляду справи.

Заперечень, пояснень від заінтересованої особи на заяву ОСОБА_3 не поступило.

Відповідно до статті 223 ЦПК України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, ч.1 вказаної норми закону передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд постановив, справу розглядати за наявним документами та зважає на наступне.

Положеннями ст.4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Досліджені докази та застосовані норми права.

Судом належними доказами наданими сторонами, установлено, що відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 12) батьками заявника ОСОБА_1 записані батько ОСОБА_4 , матір ОСОБА_5 . (актовий запис №698).

15.08.2006 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №306, після реєстрації розірвання шлюбу матері заявника присвоєно прізвище - ОСОБА_6 (а.с.13-14), що також підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.15-17)

Судом встановлено, що мати заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Маріуполь, Лівобережному районі Донецької області, Україна, у віці 40 років; причина смерті: гнілосні зміни. (а.с.18-22)

Відповідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545.

Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 року №75 (зі змінами) Маріупольська міська територіальна громада входить до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупаціії, оточенні (блокуванні), на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

За положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5).

Враховуючи те, що отримати заявник свідоцтво про смерть на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження не може, що зумовило неможливість реєстрації смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для проведення державної реєстрації її смерті компетентним органом виконавчої влади України, отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразку.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до частини 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ч.21 ст.5 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Отже, оскільки заявниця на підставі вказаної норми закону, звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 209-216, 293, 315, 317, 318 -320, 351- 364 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Південно Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Івано Франківськ) про встановлення факту смерті в порядку ст. 317 ЦПК України - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження село Шевченко, Нікольського району, Донецької області, Україна, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Маріуполь, Лівобережному районі Донецької області, Україна, у віці 40 років; причина смерті гнілосні зміни.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення суду направити до Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Південно Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Івано Франківськ) для державної реєстрації смерті померлої особи.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Повний текст судового рішення складено 28.09.2022 року.

Суддя Слободян Г.М.