Дата документу 05.10.2022Справа № 554/6811/22
Провадження № 2/554/3394/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

05 жовтня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді- Г.В.Андрієнко,

за участю секретаря- О.Ю.Звігольської

розглянувши в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про визнання права власності на гараж,-

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом.

Посилається на те, що згідно рішення Октябрської районної ради народних депутатів № 593 від 12.10.1985 року «Про будівництво і переоформлення гаражів для зберігання особистого транспорту» вирішено дозволити експлуатацію гаражів, встановлених за адресою- АДРЕСА_1 , крім інших громадян, і гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , на підставі дозволу начальника Міськбудуправління від 07.05.1973 р., клопотання адміністрації Полтавського медичного стоматолічного інституту і схеми управління головного архітектора, погодженої відповідними службами.

За згодою органу місцевого самоврядування-виконкому Октябрської районної ради народних депутатів ОСОБА_1 , у дворовому просторі по АДРЕСА_1 здійснила будівництво гаража.

Згідно технічного паспорта на гараж, виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 28.04.2022 року, загальна площа гаража становить 17, 4 кв. м.

З метою оформлення права на земельну ділянку з цільовим призначенням «для будівництва індивідуального гаража» , позивачем замовлено і виготовлено топографо-геодезичну зйомку місця розташування спірного гаража по АДРЕСА_1 .

В подальшому позивач звернувся до виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості під належним позивачу гаражем, орієнтовною площею 0, 0018 га., однак виконком Шевченківської районної у м. Полтаві ради повідомив, що вони не визнають право власності на спірний гараж і пропонують подати правовстановлювальний документ на нього.

Оскільки орган місцевого самоврядування не визнає за ОСОБА_1 право власності на спірний гараж, який за наявності відповідних дозволів побудований в 1973 р., то вказана обставина стала підставою звернення до суду із позовом.

Прохала визнати за ОСОБА_1 право власності на гаража літ. «Г» загальною площею 17,4 кв.м., обладнаного оглядовою ямою літ. «г», що розташований в дворовому просторі по АДРЕСА_1 .

Представник ОСОБА_1 -адвокат В.А.Бибик надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити.

Представник Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання повторно не з`явився, суд про причину своєї неявки не повідомив. Про дату та час слухання справи повідомлені належним чином.

Оскільки представник відповідача повторно не з`являється на судові засідання, суд про причину своєї неявки не повідомляє, відзив не направляє, суд приходить до висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів , ухваливши заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, посилаючись на таке.

Встановлено, що згідно рішення Октябрської районної ради народних депутатів № 593 від 12.10.1985 року «Про будівництво і переоформлення гаражів для зберігання особистого транспорту» вирішено дозволити експлуатацію гаражів, встановлених за адресою- АДРЕСА_1 , крім інших громадян, і гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , на підставі дозволу начальника Міськбудуправління від 07.05.1973 р., клопотання адміністрації Полтавського медичного стоматолічного інституту і схеми управління головного архітектора, погодженої відповідними службами.

За згодою органу місцевого самоврядування-виконкому Октябрської районної ради народних депутатів ОСОБА_1 , у дворовому просторі по АДРЕСА_1 здійснила будівництво гаража.

В подальшому позивач звернулася до виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості під належним позивачу гаражем, орієнтовною площею 0, 0018 га., однак отримала відмову , посилаючись на відсутність правовстановлюючого документу на нього.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Частиною четвертою статті 55 Конституції України унормовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

Спірний гараж по АДРЕСА_1 був побудований в 1973р., що підтверджується рішенням виконавчого комітету Октябрської районної ради народних депутатів №593 від 22.10.1985р.

Відповідно даного рішення дозволено експлуатацію гаражів , установлених за адресою- АДРЕСА_1 в 1975 році гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Подальші дії щодо введення в експлуатацію вказаного гаража позивачем не вчинялось за їх безпідставністю.

Зараз виникла необхідність узаконити побудований позивачем гараж, тому для вирішення даного питання ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, де просила винести відповідне рішення, однак отримала відмову.

На спірний гараж крім позивача ніхто не претендує.

Згідно технічного паспорта на вказаний гараж за адресою- АДРЕСА_1 , виготовленого ПП БТІ « Інвентаризатор» від 02.05.2022 року , гараж побудований без порушення будь-яких норм, дане будівництво не порушує прав інших осіб, загальна площа гаражу становить 17,4 кв.м..

Загальна інвентарна вартість гаража становить 103000 грн. що підтверджується звітом про незалежну оцінку майна № 198, виготовленого 21.07.2022 Центром незалежної оцінки та експертизи.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється:

- оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;

- по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

Спірний гараж є об`єктом завершеного будівництва, побудований в 1973р. тобто до 05.08.1992р. тому він не підлягає введенню в експлуатацію.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих. Об`єктами реєстрації були будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером на вулиці, провулку, площі. Реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української РСР, що належали місцевим радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності. Інструкція втратила чинність згідно із наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56.

На виконання постанови КМУ від 27 лютого 1995 року № 150 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" були прийняті Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056. Правила встановлювали порядок державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб. До об`єктів нерухомого майна, що підлягали державній реєстрації, відносяться: жилі будинки (домоволодіння), розташовані на земельній ділянці під окремим порядковим номером на вулиці, площі, провулку; нежилі будинки, дачі, садові будинки, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках; вбудовані в жилі будинки нежилі приміщення (як частини цього будинку); квартири в багатоквартирних будинках.

Відповідно до п. 4.1 зазначених Правил оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна проводилось із видачею свідоцтва про право власності: фізичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна; власникам спільних будівель, які на законних підставах здійснили перебудову, прибудову, внаслідок чого змінились належні їм частки; членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об`єднання, які повністю внесли свої пайові внески та в інших випадках. Державні органи приватизації видавали свідоцтва наймачам квартир у державному житловому фонді, які приватизували їх відповідно до Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду". Правила втратили чинність на підставі наказу Держархітектури від 9 червня 1998 року № 121.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 набула право власності на спірний гараж в порядок та спосіб передбачений законом, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод , ст.12,13,19, 76, 81, 259,263-265, 280-289 ЦПК України, ст.16, 328, 392, ЦК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про визнання права власності на гараж,-задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гаража літ. «Г» загальною площею 17,4 кв.м., обладнаного оглядовою ямою літ. «г», що розташований в дворовому просторі по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14.10.2022.

Суддя Г.В.Андрієнко