Справа № 171/1303/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чумак Т.А.

за участю секретарів судового засідання Ровної Н.А., Жандарук В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката Стороженко С.В.,

представника третьої особи Дейнеко Н.М.,

розглянувши дистанційно у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом виконавчого комітету Апостолівської міської ради Дніпропетровської області в інтересах дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконкому Апостолівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

29.07.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_2 в м. Апостолове Дніпропетровської області народила сина ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації народжень 05.08.2017 року зроблено відповідний актовий запис № 159. Сім`я перебуває на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах в Апостолівському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Комісією Апостолівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 14.11.2019 р. було проведено обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 та встановлено, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Під час інспектування було встановлено, що помешкання знаходиться в брудному стані, наявні ознаки сирості, на підлозі розкидане сміття, пластикові пляшки, пакети, у ваганах лежав брудний одяг, від якого відчувався сморід застояної води. Хлопчик має охайний вигляд, іграшки відсутні. Зі слів сусідів, дитина часто в холодну пору грається на подвір`ї в одязі, який не відповідає сезону. ОСОБА_4 часто залишає ОСОБА_5 на бабусю. Зі слів бабусі її донька шукає роботу, тому залишає онука на неї. 05.09.2019 року дитина потрапила до КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія». На засіданні опікунської ради при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради від 23.01.2020 року було розглянуто питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вирішено, що опікунська рада при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради буде клопотати перед виконавчим комітетом Апостолівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 23.01.2020 року виконавчий комітет затвердив висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що неналежне виконання відповідачем ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків несе пряму загрозу життю та здоров`ю дитині. Просить суд позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 та стягнути аліменти.

03.08.2020 року за даним позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

05.05.2021 року ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог: службу у справах дітей Апостолівської районної державної адміністраціїна належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування виконкому Апостолівської міської ради.

23.02.2021 р. до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву, в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач дійсно народила сина ОСОБА_3 , з яким періодично проживала в Росії у свого чоловіка ОСОБА_6 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, або у своєї матері ОСОБА_7 . На даний час сестра відповідачки придбала будинок АДРЕСА_2 , забрала проживати до себе їхню матір та запрошує і її проживати разом із дітьми. З актами, датованими 2019 роком, не згодна з наступних підстав. Не заперечує, що їздила на заробітки та дитину залишала разом зі своєю матір`ю. Дитина мала одяг за віком, мала іграшки, добре розвинута. Вихованням дитини вона займалася та розвивала її самостійно. В 2019 році сину було лише 2 роки, вважала, що в дитячий садок його здавати було рано, так як він часто хворів, з 3 років планувала це зробити. В актах обстеження житлово-побутових умов зазначено, що в неї мається купа брудної білизни, однак саме в цей час білизна була підготовлена для прання, гілля, що знаходилося у дворі, утворилося від заготовлення дров. Тобто фактично в актах обстеження перекручені факти того, що дитина доглянута та проживала в задовільних умовах. Дрова заготовлювалися, їжа та одяг у дитини був. Висновок опікунської ради про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав приймався навіть без її опитування та надання з цього приводу пояснень. Зазначила, що на даний час вона відбуває покарання у ДУ «Надержинщинській виправній колонії № 65», 10.06.2021 року у неї закінчується термін покарання, вона повернеться додому, працевлаштується, здасть сина до дитячого садочка та створить добрі умови для проживання, виховання, розвитку та навчання дитини. Вважає, що позивачем не доведено того, що вона жорстоко поводилася з дитиною, є хронічною алкоголічкою або наркоманкою, ухиляється виконання батьківських обов`язків, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 30.06.2021 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 позов підтримала з підстав, зазначених у позові. Також зазначила, що житлово-побутові умови відповідачки обстежувалися неодноразово, про що складені відповідні акти, відповідно до яких встановлено неналежне виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання малолітнього сина. Відповідач була присутня на засіданні опікунської ради, надавала пояснення і обізнана про прийняте рішення. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дитину хлопчика ОСОБА_9 , при цьому у шлюбі не перебувала та є матір`ю одиначкою. З народження дитини вона проживала у своєї матері в АДРЕСА_1 , куди приїздила служба у справах дітей. У вересні 2019 року у неї забрали дитину до притулку. В цей час вона перебувала на заробітках в м. Тулі, а коли забрали дитину, то повернулася додому і забрала дитину з притулку. З висновками служби у справах дітей не згодна, дитина була доглянута, у неї був одяг та іграшки, в хаті було прибрано. Вказані висновки вона підписувала, не читаючи їх. Її мати іноді випивала, але все одно добре доглядала за дитиною. 01.05.2020 року дитину вдруге забрали до притулку і попросили її написати заяву, щоб дитину забрали до притулку на час карантину, на що вона погодилася і написала відповідну заяву. 26.05.2020 року її затримали на підставі вироку суду, 10.06.2021 року вона звільнилася з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання. Наразі вона співмешкає з ОСОБА_10 , у якого є житло, куди вона має намір забрати дитину. На облік в центрі зайнятості її не поставили, бо вона відбувала покарання. Вказану відмову вона не оскаржувала. Також пояснила, що має можливість утримувати дитину, бо її співмешканець має дохід, крім того, вона працює на полі не офіційно.

Представник відповідача адвокат Стороженко С.В. позов не визнала, вважає його безпідставним, оскільки не враховано інтереси дитини. Зазначила, що зв`язок між відповідачкою і дитиною не втрачено, відповідач працювала, щоб забезпечити дитину, що підтверджується показаннями свідків, також відповідач змогла забезпечити належні умови для виховання та утримання дитини. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Дейнеко Н.М. вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач ухилялася від виконання батьківських обов`язків стосовно свого малолітнього сина ОСОБА_9 , 2017 року, що підтверджується долученими до позову доказами. Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач не має житла, в якому можна створити належні умови для проживання дитини, не має доходу, крім того, відповідач жодного разу не зверталася до органу опіки та піклування з приводу надання їй допомоги у вирішенні соціально-побутових та інших питань щодо виховання дитини, взагалі відповідач нічого не зробила для того, щоб повернути дитину.

ОСОБА_11 , допитаний у якості свідка, пояснив, що знає відповідача з 2018-2019 року, бував у неї вдома 2-3 рази в неділю, бачив сина відповідачки, який був доглянутий, у нього була їжа та іграшки, в будинку було чисто.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що ОСОБА_2 знає з дитинства, з дитиною ОСОБА_2 проживала в АДРЕСА_3 , номер будинку не пам`ятає. За вказаною адресою вона приходила в гості до відповідачки, де гралася з дитиною. У дитини були іграшки, їжа, одяг по сезону. З 26.05.2020 року по 10.06.2021 року відповідач перебувала в місцях позбавлення волі. В останнє у відповідачки свідок була в гостях у травні 2020 року перед її закриттям.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона проживала в АДРЕСА_1 , разом з дочкою ОСОБА_2 та онуком ОСОБА_13 . У дитини були гарні умови для проживання, одяг та їжа у дитини були. Комісія неодноразово приїздила, складала акти, вона підписувала акти, але їх не читала. Донька належним чином виконувала свої обов`язки щодо утримання та виховання дитини. На початку 2020 року дитину забрали до притулку.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона приходила в гості до ОСОБА_2 , що проживала в АДРЕСА_1 , приходила приблизно один раз в неділю або раз на півтори неділі. Коли вона приходила, то бачила, що дитина була доглянута, у дитини було багато іграшок, коли дитина перебувала у притулку, то ОСОБА_2 дитину відвідувала. В останнє вона була у відповідачки до того, як відповідачку арештували за вироком суду.

Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать копія паспорту відповідача та копія свідоцтва про народження дитини.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов родини ОСОБА_2 від 14.11.2019 року родина мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . В помешканні наявні: водопостачання, електропостачання, тверде паливо в достатній кількості, в помешканні холодно, відсутній запас дров. Умови для дитини: є окреме ліжко, помешкання безпечне для дитини, знаходиться в доброму стані, але під час інспектування на підлозі знаходилися брудні речі, також дуже накурено, що шкодить здоров`ю дитини. В наявності продукти харчування, мають запас на декілька днів, зі слів ОСОБА_15 покупки робляться декілька разів на тиждень. Сім`я отримує державну допомогу до 3-х років по догляду за дитиною. Проведена бесіда з техніки здоров`я дитини, в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 курить у помешканні, а саме - де перебуває малолітня дитини. Зі вказаним актом ознайомлена ОСОБА_2 , що підтверджується підписом останньої.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов родини ОСОБА_2 від 29.11.2019 року родина мешкає за адресою АДРЕСА_1 . В помешканні наявні: електропостачання, тверде паливо в достатній кількості, брудно. Задовільні умови проживання. Продукти харчування не виявлено. Під час інспектування матері ОСОБА_16 не було вдома, на момент обстеження знаходилася тільки бабуся, яка була на підпитку. Було проведено бесіду щодо влаштування дитини до дитячого дошкільного навчального закладу, але бабуся сказала, що мати не хоче відводити сина до садочка до 3-х років, тому що дитина часто хворіє. Під час інспектування дитини не було виявлено, мати рідко з`являється за цією адресою. Дитина часто залишається з бабусею, яка часто випиває. Мати ОСОБА_4 проживає з якимось співмешканцем, бабуся ОСОБА_17 не знає, за якою адресою. З актом ознайомлена ОСОБА_7 , про що наявний підпис в акті.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов родини ОСОБА_2 від 02.01.2020 року родина мешкає за адресою АДРЕСА_1 . В помешканні наявні: електропостачання, тверде паливо в достатній кількості. Під час інспектування обстежити житлово - побутові умови не вдалося, так як із помешкання вийшла стороння особа, представившись другом, проінформував, що ОСОБА_18 на даний час знаходиться у своєї бабусі ОСОБА_7 . З актом ознайомлений ОСОБА_11 , що підтверджується його підписом.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов родини ОСОБА_7 від 02.01.2020 року родина мешкає за адресою АДРЕСА_4 . В помешканні наявні: водопостачання, електропостачання, газопостачання. На момент інспектування виявлено, що співмешканець ОСОБА_9 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, ледве рухався, лаявся ненормативною лексикою, погрожував в сторону фахівців. На прохання погукати ОСОБА_7 відмовив, пояснивши, що вона відпочиває. На питання, чи онук ОСОБА_18 знаходиться з бабусею, відповів, що давно його не бачив і на даний час його не має. Під час інспектування стало відомо, що дитині небезпечно знаходитися разом з бабусею, так як вона зловживає спиртними напоями разом з її співмешканцем, який у цьому стані агресивно реагує.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов родини ОСОБА_2 від 03.01.2020 року родина мешкає за адресою АДРЕСА_1 . В помешканні наявні: електропостачання, тверде палив в достатній кількості, холодно. Умови для дитини: є окреме ліжко. На момент обстеження хлопчик знаходився у бабусі за адресою: АДРЕСА_4 . Зі слів ОСОБА_2 вона працює у м. Кривий Ріг у приватного підприємця, прізвище дізнатися не вдалося. Сина вона залишає на бабусю ОСОБА_7 , яка проживає разом зі співмешканцем по АДРЕСА_4 . Під час інспектування було встановлено факт перебування ОСОБА_3 разом з бабусею, яка має схильність до вживання алкоголю. На прохання фахівців поспілкуватися ОСОБА_7 відмовилася.

Згідно витягу з протоколу засідання Опікунської ради при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради від 09.12.2019 р. № 5 з метою захисту прав та інтересів дитини опікунська рада виконавчого комітету Апостолівської міської ради вважає доцільним клопотати перед виконавчим комітетом Апостолівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , тримати на контролі опікунської ради та КЗ «Апостолівський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» і кожного дня відвідувати сім`ю ОСОБА_2 . Відповідно до змісту вказаного протоколу засідання та списку запрошених на засідання опікунської ради виконкому Апостолівської міської ради 09.12.2019 року відповідач ОСОБА_2 була присутня на вказаному засіданні, що підтверджується її підписом.

23.01.2020 року рішенням Виконавчого комітету Апостолівської міської ради № 6 затверджено висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради від 09.12.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується з негативної сторони. При неодноразових перевірках сім`ї ОСОБА_2 було виявлено, що будинок знаходиться в брудному стані, наявні признаки сирості, на підлозі розкидане сміття, пластикові пляшки, у ваганах замочений брудний одяг, від якого відчувався сморід застояної води. Дитина часто грається без догляду на подвір`ї в холод, роздягнений. Мати часто залишає сина на бабусю, яка схильна до вживання спиртних напоїв. З громадянкою ОСОБА_2 неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо виховання та утримання сина, створення належних умов проживання малолітньої дитини, надавалися терміни для покращення житлових умов та зміни способу життя, але вона не зробила для себе належних висновків і продовжує вести негативний спосіб життя. Зазначені факти свідчать про те, що мати повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Виходячи з вищевикладеного та з метою захисту прав і інтересів дитини, районний орган опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії довідки № 164/21 від 04.06.2021 року КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» встановлено, що ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у центрі з 06.09.2019 р по 13.09.2019 р., з 01.05.2020 р. по 01.02.2021 р., з 03.02.2021 р. по теперішній час.

Відповідно до вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року ОСОБА_2 засуджена за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, до 1 року 15 днів позбавлення волі, строк відбуття покарання відраховується з моменту затримання, тобто з 26.05.2020 року.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд керується наступними приписами законодавства.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 року, справа № 459/3411/18).

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про те, що відповідач з листопада 2019 року нехтує потребами свого сина, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків.

Суд враховує ту обставину, що відповідач з 26.05.2020 року по 10.06.2021 року відбувала покарання у виді позбавлення волі та фактично не могла виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_3 , 2017 р.н., який з 01.05.2020 р. по теперішній час перебуває у КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія», проте після звільнення з місць позбавлення волі 10.06.2021 року, тобто протягом більше одного року трьох місяців, відповідач мала можливість створити належні умови для проживання, утримання та виховання свого сина, належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, проте умисно ухилилася від виконання батьківських обов`язків.

Відповідач ОСОБА_2 не довела зміну своєї поведінки щодо дитини, прагнення здійснювати належне піклування за нею.

Заперечуючи проти позову, відповідач в порушення вимог статей 12,81 ЦПК України не надала до суду належні та допустимі докази.

Лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав

не свідчить про інтерес відповідача до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще, тому суд відхиляє вказані заперечення як необґрунтовані.

Суд відхиляє як докази показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , оскільки вказані свідки надали пояснення щодо обставин, які мали місце у 2018-2019 роках або до травня 2020 року, крім того, вказані показання не спростовують відомості, що зазначені в актах обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 , а також висновку органу опіки та піклування Апостолівської РДА щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, а містять лише загальні фрази щодо наявності у дитини іграшок, їжі тощо.

За таких обставин суд приходить до переконання, що нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися

до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відтак, позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, оцінивши в сукупності викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, в зв`язку з чим вважає за необхідне в інтересах малолітнього ОСОБА_3 позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь особи чи установи, де буде виховуватись та утримуватись дитина, починаючи з 29.07.2020 року.

Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10-13,81,259,263,265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , уродженку м. Апостолове Дніпропетровської області, що зареєстрована в АДРЕСА_5 , по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , уродженки м. Апостолове Дніпропетровської області, що зареєстрована в АДРЕСА_5 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь особи чи установи, де буде виховуватись та утримуватись дитина, починаючи з 29.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , уродженки м. Апостолове Дніпропетровської області, що зареєстрована в АДРЕСА_5 , судовий збір на користь виконавчого комітету Апостолівської міської ради Дніпропетровської області в сумі 2102,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , уродженки м. Апостолове Дніпропетровської області, що зареєстрована в АДРЕСА_5 , судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Чумак Т.А.