Справа № 314/2483/17
Провадження № 2/314/347/2022
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2022 м. Вільнянськ
Справа № 314/2483/17;
провадження № 2/314/387/2022;
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кіяшко В.О.,
секретар судового засідання Румянцева А.М.,
учасники справи:
-позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»;
-відповідач ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за участю: відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Валочкіна В.В.,

стислий виклад позицій сторін.
Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» (з 14.06.2018 змінено найменування позивача ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 05.07.2006. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, 05.07.2006 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 05.06.2017 заборгованість по вказаному договору становить 30633,88 гривень, з яких: 10685,23 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1595,35 грн. заборгованість за відсотками за користуванням кредитом; 16418,35 грн. нарахована пеня; а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1434,95 грн. штраф (процентна складова).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.
Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечували суму боргу за тілом кредиту у розмірі 10685,23 грн. В задоволенні іншої частини позову просили відмовити, оскільки ОСОБА_1 з 02.07.2015 призваний на військову службу згідно ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та Указу Президента України від 17.03.2015 № 303/2015 «Про часткову мобілізацію», а з 18.04.2016 проходить військову службу в Збройних Силах України за контрактом, у зв`язку з чим вважають нарахування банком відсотків, пені та штрафів незаконними.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів для їх дослідження та доведення їх перед судом, у зв`язку з чим, з метою уникнення затягування розгляду справи, суд приходить до висновку, що учасники справи мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав щодо подання доказів, а тому вважає можливим розглянути справу на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.
04.07.2017 до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя Кофанов А.В.) (а.с. 1-37).
Ухвалою суду (суддя Кофанов А.В.) від 17.10.2017 відкрито провадження в справі (а.с. 40).
13.11.2017 цивільний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено в повному обсязі, про що ухвалено заочне рішення суду (суддя Кофанов А.В.) (а.с. 43).
14.11.2017 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про перенесення розгляду справу на іншу дату у зв`язку з тим, що він виконує обов`язки військової служби. На підтвердження даного факту надав до суду довідку Вільнянського РВК № М/4066 від 30.10.2017 (а.с. 45-47).
13.04.2021 до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення (а.с. 55-59), яка надійшла в провадження судді Кіяшко В.О. (а.с. 60).
15.06.2021 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про приєднання до справи додаткових доказів (а.с. 68-70).
01.06.2021 від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 71-77).
Ухвалою суду від 03.09.2021 задоволено заяву про перегляд заочного рішення. Заочне рішення від 13.11.2021 скасовано, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено права сторін (а.с. 81-83).
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Вислухавши відповідача та представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази по справі, суд
встановив
05.07.2006 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 05.06.2017 заборгованість по вказаному договору становить 30633,88 гривень, з яких: 10685,23 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1595,35 грн. заборгованість за відсотками за користуванням кредитом; 16418,35 грн. нарахована пеня; а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1434,95 грн. штраф (процентна складова).

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно дост. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно дост. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зіст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно вимог ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 610ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 546ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У порушення закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконав, не сплатив кошти для погашення заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.07.2006 (а.с. 13). У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 05.06.2017 заборгованість по вказаному договору становить 30633,88 гривень, з яких: 10685,23 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1595,35 грн. заборгованість за відсотками за користуванням кредитом; 16418,35 грн. нарахована пеня; а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1434,95 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 5-12).
Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка долучена до матеріалів справи, базова процентна ставка по кредиту становить 3,0 % в місяць на залишок заборгованості (а.с. 14).
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно мобілізаційних питань підчас проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Особливий період відповідно до абзацу п`ятого статті 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вирішуючи питаннящодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період.

Пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц, провадження № 61-21025св18.

Довідкою Вільнянського РВК № М/4066 від 30.10.2017підтверджується, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а саме: з 02.07.2015 призваний на військову службу згідно ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та Указу Президента України від 17.03.2015 № 303/2015 «Про часткову мобілізацію», а з 18.04.2016 проходить військову службу в Збройних Силах України за контрактом, до закінчення особливого періоду. З 16.12.2016 виконував обов`язки військової служби поза межами Запорізького гарнізону (а.с. 46).

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 874 від 13.12.2017, ОСОБА_1 дійсно з 07.02.2017 по 10.03.2017, з 06.04.2017 по 17.11.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності Україні в районі/районах проведення антитерористичної операції у складі сил та засобів ОТУ «Донецьк», які залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (а.с. 59).

Отже, відповідач ОСОБА_1 , як військовослужбовець, який перебував на військовій службі, в силу положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», який набрав чинності з 08 червня 2014 року, починаючи з 02.07.2015 повинен бути звільнений від нарахування процентів та сплати штрафних санкцій за невиконання зобов`язань за користування кредитом, які нараховані відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 5-12), а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми боргу за тілом кредиту, що складає 10685,23 грн., оскільки вказана сума визнана відповідачем, а також пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., що складає 50,00 грн., оскільки заборгованість перед банком за пенею утворилась до того часу, як він набув статусу військовослужбовця та був призваний на військову службу, а саме до 02.07.2015.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 10735,23 грн. Підстав для відмови у задоволенні таких вимог суд не вбачає.

Судові витрати.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 30633,88 грн., однак позов підлягає задоволенню на суму 10735,23 грн. (10735,23 х 100 : 30633,88), тобто на 35 %, тому й сума судового збору, яка підлягає стягненню, складає 1600,00 х 35 : 100 = 560,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись, ст. 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 629, 634, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.07.2006 у розмірі 10735 (десять тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 23 копійки, яка складається з наступного: 10685,23 грн. заборгованість за тілом кредиту; 50,00 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.

3.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»судовий збір у розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

4.В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11.10.2022.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»(адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, адреса для листування: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, , рахунок № 3111, МФО 305299).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

11.10.2022