Провадження № 2/537/102/2022
Справа № 537/4113/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.03.2022 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Мурашової Н.В.,
за участі секретаря Должаніци В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей,
09 серпня 2021 року Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування звернувся до суду із позовною заявою, в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , в якій просив позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прав відносно малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнути з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особисті рахунки дітей у відділенні Державного Ощадбанку України. Накласти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 , до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що з 06.11.2020 року на обліку служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області перебувають діти: неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Підставою взяття на облік є ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Відповідач ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Відомості про батька дітей у свідоцтві про народження зазначені зі слів матері на підставі ч.1 ст.135 СК України. Родина ОСОБА_3 перебувала на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах Кременчуцького міського центру соціальних служб під соціальним супроводом. За період здійснення соціального супроводу з 23.10.2017 року зі ОСОБА_3 проводилися бесіди з профілактики вживання алкогольних напоїв. ОСОБА_3 пройшла курс з лікування, активно співпрацювала зі спеціалістами центру, виконувала надані їй рекомендації. 24.04.2018 року сім`ю ОСОБА_3 було знято з соціального супроводу з позитивним результатом у зв`язку з подоланням складних життєвих обставин. Влітку 2020 року до Центру звернулася ОСОБА_4 щодо перебування на її вихованні двох онуків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , мати яких ОСОБА_3 знову почала вживати алкогольні напої у зв`язку з чим не забезпечує потреби дітей, не цікавиться їх життям. На даний час діти фактично залишилися без батьківського піклування. Неповнолітній ОСОБА_2 проживає разом з бабусею ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , яка здійснює догляд за ним. Малолітній ОСОБА_1 за заявою ОСОБА_4 з 06.01.2021 року тимчасово влаштований до Центру соціально-психологічної реабілітації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у зв`язку зі складними життєвими обставинами. За повідомленням ОСОБА_4 її донька ОСОБА_3 неналежно виконує свої батьківські обов`язки, протягом чотирьох місяців не піклується про дітей, не допомагає матеріально, не приймає участі у вихованні, проживає окремо в с. Омельник Кременчуцького району Полтавської області, однак точно адресу не назвала. Зі слів неповнолітнього ОСОБА_2 , їх з братом вихованням займається бабуся, мама не піклується про них, не цікавиться їх життям. Відповідач ОСОБА_3 разом з дітьми зареєстрована АДРЕСА_1 . Спеціалістом служби у справах дітей неодноразово були здійснені телефонні дзвінки ОСОБА_3 , під час яких останній були роз`яснені права та обов`язки батьків щодо утримання та виховання дітей. Місце проживання ОСОБА_3 відмовлялася повідомляти, а згодом перестала відповідати на телефонні дзвінки спеціалістів. За даними відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області від 26.02.2021 року, ОСОБА_3 на момент перевірки перебувала за адресою АДРЕСА_2 , однак в подальшому залишила дане місце проживання. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходяться на обліку в АЗПСМ №5, декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, підписала ОСОБА_4 , мати до лікарні не з`являлася. Малолітній ОСОБА_6 навчається в Кременчуцькій гімназії №19, мати участі у вихованні сина не приймає, повністю відсторонилася від виконання своїх обов`язків по вихованню сина. Неповнолітній ОСОБА_5 потребує постійного контролю за навчанням та поведінкою зі сторони матері та класного керівника, мати не цікавиться життям дитини та не співпрацює з класним керівником. 11.06.2021 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, прийнято висновок, згідно якого вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 17.06.2021 року до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з`явилася ОСОБА_3 та повідомила, що з 11.06.2021 року повернулася на проживання за адресою АДРЕСА_1 . Зазначила, що з травня 2020 року проживала за адресою АДРЕСА_2 . Вихованням синів дійсно не займалася, не цікавилася їх життям, здоров`я та успіхами. ОСОБА_3 було роз`яснено наслідки та відповідальність щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, ознайомлено з висновком виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 », про що вона письмово зазначила у своєму поясненні. З огляду на наведене, Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до суду за захистом прав малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.01.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.03.2022 року позовну заяву Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 в частині накладення заборони на відчуження нерухомого майна залишено без розгляду.
Представник позивача Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить провести розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням. З заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, причини неявки не повідомила, відзив не надала.
Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідач ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 28 серпня 2006 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №488 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 11 липня 2012 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №446.
Батько дітей в свідоцтвах про народження записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за даними Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 03.11.2020 року.
Відповідач ОСОБА_3 та її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (довідка Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 27.10.2020 року №7758/01-27).
01.10.2020 року ОСОБА_4 звернулася до Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з повідомленням про те, що її донька ОСОБА_3 протягом останніх чотирьох місяців не займається вихованням своїх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
03.09.2020 року та 03.12.2020 року спеціалістами служби у справах дітей проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 та встановлено, що санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний. Для дітей передбачені окремі спальні місця, діти забезпечені всім необхідним. Зі слів ОСОБА_4 мати дітей ОСОБА_3 з травня 2020 року вдома не проживає, не відвідує дітей, не телефонує, не цікавиться їх життям, матеріально не утримує. З малолітнім ОСОБА_7 проведено бесіду щодо правил поведінки з дорослими. Неповнолітній ОСОБА_8 повідомив, що мати не цікавиться його життям, не телефонує.
22.12.2020 року ОСОБА_4 звернулася до Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з заявою про влаштування онука ОСОБА_1 до Центру психологічної реабілітації дітей Кременчуцької міської ради у зв`язку із складними життями обставинами.
З 06.11.2020 року неповнолітній ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_2 знаходяться на обліку у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах.
Малолітній ОСОБА_6 з 06.01.2021 року влаштований до Центру соціально-психологічної реабілітації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. За час перебування дитини у Центрі, дитину відвідує бабуся ОСОБА_4 (повідомлення від 05.05.2021 року №01-15/159).
Службою у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вживалися заходи щодо встановлення місця проживання відповідача ОСОБА_3 .
За даними Відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області від 26.02.2021 року № 1759/115/109//01-2021, ОСОБА_3 на момент перевірки перебувала за адресою АДРЕСА_2 , але має намір повернутися проживати за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно повідомлення Служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області від 17.05.2021 року №01-21/100, за відомостями служби у справах дітей виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , не проживає.
За даними Кременчуцького міського центру соціальних служб Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16.03.2021 року №03.1-07/429, родина ОСОБА_9 перебувала на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах під соціальним супроводом. За період здійснення соціального супроводу з 23.10.2017 року з сім`єю була проведена робота. ОСОБА_3 пройшла лікування від алкогольної залежності в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері. З нею проводилася робота, спрямована на формування відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків. З метою контролю за дотриманням наданих рекомендацій щодо створення безпечного середовища для дітей, сім`я відвідувалася за місцем проживання. В помешканні були створені належні умови для проживання дітей, наявні дитячі речі, засоби гігієни, облаштоване місце для навчання та відпочинку дітей, завжди приготовлена їжа. В ході соціального супроводу ОСОБА_3 активно співпрацювала зі спеціалістом центру з метою задоволення потреб та інтересів дітей, виконувала надані їй рекомендації, докладала активних зусиль до якнайшвидшого вирішення власних проблем. Відповідно до рішення Координаційної ради у справах сімей та дітей при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради від 24.04.2018 року, сім`ю ОСОБА_3 було знято з соціального супроводу з позитивним результатом та рішенням від 24.12.2019 року було знято з обліком у зв`язку з подоланням складних життєвих обставин. 19.06.2020 року до Кременчуцького міського центру соціальних служб звернулися рідні ОСОБА_3 та повідомили, що остання знову почала вживати алкогольні напої, неналежно виконує батьківські обов`язки та разом з молодшим сином ОСОБА_7 виїхала проживати до с. Омельник Кременчуцького району. Згодом до Центру звернулася ОСОБА_4 та повідомила, що онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наразі проживають з нею, їх мати ОСОБА_3 продовжує вживати алкогольні напої, не забезпечує потреби дітей, не цікавиться їх життям.
Згідно повідомлення КНМП «Центр первинної метко-санітарної допомоги №1» м. Кременчука від 11.03.2021 року №363/10-1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходяться на обліку КНМА «ЦПМСД №1» АЗПСМ №5 з народження. Декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, з жовтня 2020 року підписала з лікарем-педіатром ОСОБА_10 бабуся дітей ОСОБА_4 . Мати і батько в АЗПСМ №5 не з`являлися.
Неповнолітній ОСОБА_5 навчається у Кременчуцькому ліцеї №13 «Авіор» в 9-А класі з вересня 2020 року, відповідно до інформації навчального закладу від 25.03.2021 року. За час навчання проявив себе як недисциплінований учень. Навчається без бажання, часто ігнорує правила поведінки, заважає вчителям, відволікає інших учнів. Відмовляється засвоювати навчальний матеріал. Потребує постійного контролю за навчанням та поведінкою зі сторони матері та класного керівника. Мати не співпрацює з класним керівником і не цікавиться життям дитини. Бабуся ОСОБА_4 приділяє належну увагу вихованню ОСОБА_8 , але він не завжди її сприймає.
Малолітній ОСОБА_6 навчається в Кременчуцькій гімназії №19 з 01.09.2018 року, відповідно до характеристики від 15.03.2021 року. У дитини є проблеми з правилами поведінки у гімназії під час навчального процесу. З 06.01.2021 року перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Батьки не приділяють належної уваги навчанню та вихованню дитини. Мати ОСОБА_3 участі у житті сина не приймає. Повністю відсторонилася від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Ігнорує повідомлення і на виклики до гімназії не з`являється. Вихованням Дениса займається бабуся ОСОБА_4 , постійно підтримує зв`язок з класним керівником.
З пояснення ОСОБА_4 від 17.05.2021 року, наданого Службі у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вбачається, що онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з народження проживають разом з нею. Її донька ОСОБА_3 не займається вихованням своїх дітей. З травня 2020 року проживає окремо від родини, адресу проживання не повідомила, діти залишилися проживати з нею. Перебувають на її утриманні, ОСОБА_3 не цікавиться їх життям, здоров`ям, навчанням. Останній раз телефонувала два місяці назад, перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Тому просить вирішити питання щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно дітей.
В поясненні від 17.05.2021 року, наданому Службі у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, неповнолітній ОСОБА_5 зазначив, що його мати ОСОБА_3 понад рік з ним не проживає, не займається його вихованням, не цікавиться його життям, здоров`ям, не телефонує, матеріально не забезпечує. Місце її проживання йому невідоме. Його вихованням займається бабуся ОСОБА_4 . Він не заперечує щодо позбавлення його матері ОСОБА_3 батьківських прав.
За таких обставин, рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11.06.2021 року №764 затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З 11.06.2021 року ОСОБА_3 повернулася проживати до дітей за адресою АДРЕСА_1 . Однак 18.06.2021 року покинула сім`ю та на телефонні дзвінки не відповідає, адресу проживання не повідомила (за повідомленням ОСОБА_4 від 01.07.2021 року).
17.06.2021 року відповідач ОСОБА_3 з`явилася до Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та пояснила, що з травня 2020 року проживала окремо від своїх дітей в АДРЕСА_2 . Діти залишилися проживати з бабусею ОСОБА_4 . Вона не телефонувала їм, оскільки втратила телефон. Вихованням дітей не займалася, не цікавилася їх життям, здоров`ям та навчанням. Ознайомлена з висновком виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 »
Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, суд керувався такими положеннями Закону.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58)
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.
Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Суд виходить з того, що на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Водночас позбавлення батьківських прав батька щодо неповнолітньої дитини є крайнім заходом впливу.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні своїх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в їх навчанні та утриманні, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, не спілкується з дітьми, не відвідують їх, не виявляє жодного інтересу до них. Наведене свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, відсутністю будь-якого інтересу до дітей.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Що стосується стягнення аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Неповнолітній ОСОБА_2 проживає з бабою ОСОБА_4 та перебуває на її утриманні, малолітній ОСОБА_2 перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст.191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, та приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в частковому відношенні до її заробітку, а саме щомісяця в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але для кожної дитини не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особисті рахунки дітей у відділенні Державного Ощадбанку України, починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу.
З огляду на наведене, позов з внесеними змінами Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради як органу опіки та піклування в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає задоволенню.
Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 200, 263-265, 430 ЦПК України, суд
Позов з внесеними змінами, Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути зі ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але на кожну дитину не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особисті рахунки дітей у відділенні Державного Ощадбанку України, починаючи з дня пред`явлення позову 09 серпня 2021 року і до повноліття дітей.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Інформація про сторони:
позивач: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, місцезнаходження: Полтавська обл., м. Кременчук, площа Перемоги, буд.2;
відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 29.03.2022 року.
Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.