КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи:752/9406/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4066/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Машкевич К.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

секретар - Лащевська Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК» - Поцеловкіної Олени Володимирівни на рішення Голосіївського районного суду міста Києвавід 30 вересня 2021 року,

встановив:

у квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати бездіяльність ТОВ «ДТЕК», яка полягає у не розгляді його звернення від 16.01.2021 протиправною та дискримінаційною.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року позов було задоволено частково - визнано бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язано розглянути звернення ОСОБА_1 від 16.01.2021. В задоволенні вимог про визнання бездіяльності дискримінаційною було відмовлено.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року було відмовлено в ухваленні додаткового рішення по справі за заявою представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись із рішенням, представник відповідача - Поцеловкіна О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, оскільки він не відповідає встановленим по справі обставинам.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог сторонами по справі не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що він відповідно до наказу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» від 27.04.2018 № 630-к працює на посаді електрослюсаря з ремонту обладнання розподільних приладів 5 розряду ділянки з ремонту трансформаторів цеху централізованого ремонту.

Під час роботи неодноразово звертався до керівництва ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго», і до керівництва ТОВ «ДТЕК» за допомогою корпоративної «Лінії довіри».

Підставами для його звернень було неетичне поводження окремих осіб, які працюють разом із ним, факти неправомірного списання товарно-матеріальних цінностей, неналежне виконання посадових обов`язків окремими працівниками, порушення ними правил техніки безпеки та трудової дисципліни, порушення положень Кодексу етики та ділової поведінки «ДТЕК», тощо.

Внаслідок таких звернень з мотивів помсти старшим майстром стосовно нього було вжито окремі дискримінаційні заходи, а саме: було відсторонено від виконання низки робіт, заборонено проводити стропальні роботи, занижено оцінки по компетенціях при розрахунку оцінки коефіцієнту трудового внеску тощо, що потягло за собою зменшення заробітку. Вказаний факт доводиться копією наказу генерального директора ТОВ «ДТЕК Донецькі електромережі» від 05.08.2019 № 522-ОД.

Користуючись своїм правом, визначеним Конституцією України і Законом «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР), він 16.01.2021 на адресу генерального директора ТОВ «ДТЕК» направив звернення щодо дискримінаційних дій стосовно нього, а також вказав на низку порушень, які припускаються керівництвом і окремими працівниками структурного підрозділу, в якому він працює.

Вказане звернення відповідачем було отримано 19.01.2021, однак в строки передбачені Законом «Про звернення громадян» його звернення ТОВ «ДТЕК» розглянуто не було, перевірку фактів, викладених у зверненні, не проведено та відповіді на звернення не надано.

У зв`язку з цим позивач просив визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов`язати відповідача розглянути його звернення, та визнати бездіяльність дискримінаційною.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року позовні вимоги було задоволено частково - визнано бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язано відповідача розглянути звернення позивача від 16.01.2021. У задоволенні вимог про визнання бездіяльності дискримінаційною відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції керувався положеннями Закону України «Про звернення громадян» та виходив з того, що враховуючи суть спору належним способом захисту порушеного цивільного права позивача на розгляд його звернення є визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання ТОВ «ДТЕК» розглянути звернення позивача від 16.01.2021.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, оскільки судом було неправильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

В ст. 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян»).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - це звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - це письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян»).

Суд першої інстанції, пославшись на положення ст. 1, 14 Закону України «Про звернення громадян» не звернув уваги на положення ст. 12 вказаного Закону.

Статтею 12 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України «Про засади запобігання і протидії корупції», «Про виконавче провадження».

Відповідно до чч. 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

Як видно з матеріалів справи, позивач в своєму зверненні посилався на порушення керівництвом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», з яким перебуває у трудових відносинах, з приводу порушення його трудових прав.

Відповідно до ст. 3 та 4 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

В постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року (справа № 552/317/20) міститься правовий висновок, згідно якого порядок розгляду заяв, встановлений Законом України «Про звернення громадян», не поширюється на звернення позивача, порядок розгляду якого встановлений іншим законодавством. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року (справа №552/313/20).

Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги заперечення, які направив до суду представник відповідача, про те, що ТОВ «ДТЕК» не є засновником АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», а також не входить до органів управління АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

Положеннями ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Конец формы

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК» - Поцеловкіної Олени Володимирівни задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 06 жовтня 2022 року.

Головуючий

Судді