Справа № 515/716/22
Провадження № 2/515/1036/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
26 вересня 2022 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Комерзан Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Віталій Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
У липні 2022 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої послався на таке.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Позивач у своїй письмовій заяві просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, заперечень щодо заочного розгляду справи не зазначав.
Представник відповідача ТОВ "Авансар" будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на офіційну електронну адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повідомлення про розгляд справи, повторно у судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв В.О. просив розглядати справу без його участі.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О. від 15 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження №68666031 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок).
У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік).
З урахуванням норм статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Як вбачається з заяви (оферти) №200060842, ОСОБА_1 приєднується до договору про надання та використання платіжної карти 09 липня 2014 року, у той час як у виконавчому написі зазначено про вчинення останнього на підставі Кредитного договору №200060842 від 10 травня 2016 року та саме з цього часу проводиться стягнення, що також викликає сумніви у суду. На запит суду копії кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Михайлівський", 10 травня 2016 року, який надавався нотаріусу для вчинення виконавчого напису разом з копіями інших документів, надано не було.
Крім цього, у виконавчому написі зазначено період стягнення, який перевищує загальний строк позовної давності, тобто включає вимоги, з дня виникнення яких минуло більше трьох років.
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Враховуючи те, що стягнення заборгованості за виконавчим написом провадиться за період з 10 травня 2016 року, що свідчить про те, що боржник не сплачував борг з цієї дати і Банк був обізнаний про порушення свого права та у нього виникло право вчиняти дії для захисту порушеного права.
Також частиною другою статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Однак, в порушення вищезазначеної норми, виконавчим написом нотаріуса поза межами річного строку спеціальної позовної давності, з позивача стягнуто заборгованість за пенею за період з 10 травня 2016 року по 28 травня 2021 року.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такого боргу.
Таким чином, подана нотаріусу заборгованість позивача не може вважатися безспірною.
Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально.
Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн за подання позову та 496,20 грн за забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141,263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Віталій Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який обчислюється з дати складення повного судового рішення.
Суддя
Повне судове рішення складено 26.09.2022.