УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м..Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Кучина Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з заявою про забезпечення позовних вимог до подання позову до суду, в якій вона вказала, що має намір подати позов до ОСОБА_2 , предмет позову про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В заяві ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 273603542 від 07.09.2021.

Зазначає, що стан квартири на час придбання був - після будівельників, голі стіни, а вони з відповідачем ОСОБА_5 уже перебували у фактичних шлюбних стосунках.

Після придбання квартири, нею за власні кошти було зроблено увесь комплекс ремонтно-будівельних, оздоблювальних робіт у квартирі, придбано меблі, побутову техніку, предмети інтер`єру та інше.

З урахуванням наведених поліпшень за рахунок її власних грошових затрат вартість спірної квартири істотно збільшилась, наразі згідно експертної оцінки становить 1 171 800 грн., тобто більше ніж у десятеро.

Оскільки вони і після припинення шлюбних відносин усі троє, враховуючи малолітню доньку, фактично проживають у квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 систематично погрожує, що відчужить належну йому квартиру, тому просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд прийшов до таких висновків.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом, яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1 -1 ) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на цемайно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення суду.

В заяві ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

З матеріалів заяви вбачається, що 28 лютого 2017 року на підставі договору купівлі-продажу, засвідченого приватним нотаріусом Мечкало О.В., ОСОБА_5 одноосібно придбав квартиру АДРЕСА_1 та яка належить останньому на праві приватної власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєструречових прав на нерухоме майно № 273603542 від 07.09.2021.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладений 19 травня 2017 року, відтак квартира АДРЕСА_1 придбана 28 лютого 2017 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_5 до шлюбу і є особистою приватною власністю.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати на скільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Разом з тим слід зазначити, що до заяви про забезпечення позову не додано будь-яких доказів того, що ОСОБА_5 вживає заходи щодо відчуженн яналежного йому майна.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

В даному випадку суд не вбачає підстав для крайнього заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту, а інших менш жорстких заходів забезпечення позову ОСОБА_8 не просить застосувати, а вказаний захід забезпечення позову не є співмірним з вимогами, які планує пред"явити ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , а також заявниця не вказує. яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття, відтак суд вважає у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина