Ухвала

18 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 484/3842/21

провадження № 61-7019ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області рішенням від 10 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовив.

Миколаївський апеляційний суд постановою від 20 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2021 року - без змін.

ОСОБА_1 22 липня 2022 року подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 червня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що оскаржувану постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 червня 2022 року вона отримала 13 липня 2022 року, на підтвердження чого надала супровідний лист апеляційного суду від 04 липня 2022 року про направлення постанови апеляційного суду від 20 червня 2022 року та поштовий конверт з трек-номером 741, однак не заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику слід було надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, а також надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 064 ОСОБА_1 отримала вказану ухвалу 10 серпня 2022 року.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 19 серпня 2022 року подала засобами поштового зв`язку заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, квитанцію про доплату судового збору та нову редакцію касаційної скарги, в якій не зазначила передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2021 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 20 червня 2022 року. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підставу (и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень, обґрунтувати неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 832 ОСОБА_1 отримала вказану ухвалу 27 вересня 2022 року.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 07 жовтня 2022 року подала засобами поштового зв`язку нову редакцію касаційної скарги, в якій посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права та підставою касаційного оскарження судових рішень зазначає пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України - суд не дослідив зібрані у справі докази.

Касаційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (частина третя статті 411 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм ЦПК України дозволяє зробити висновок, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, посилання у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень на пункт перший частини третьої статті 411 ЦПК України (суд не дослідив зібрані у справі докази) має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на пункт 1, 2 або 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, посилання ОСОБА_1 в касаційній скарзі на те, що суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України) за відсутності обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 не виконала вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, тому згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга підлягає поверненню.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статями 389, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 червня 2022 року повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев