Номер провадження: 22-ц/813/8112/22
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Семиженко Г. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Приходько Л.А.,

Склярської І.В.,

розглянувши у місті Одесі без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу адвоката Масіної Вікторії Петрівни від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс на рішення Суворовського районного суду міста Одеси, ухваленого 07 червня 2022 року під головуванням судді Сувертак І.В. та складенням повного тексту 10 червня 2022 року, у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позову

У позові від 07 вересня 2021 року позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість по оплаті послуг у сумі 10506,34 гривні за період з 01 січня 2018 року по 30 листопада 2020 року, та у відшкодування витрат по сплаті судового збору 2270 гривень.

Підстави та обґрунтування позову

Посилався на те, що 19 січня 2021 року Суворовським районним судом міста Одеси було прийнято наказ № 523/19866/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 10506,34 гривні та судового збору у розмірі 227 гривень, які надавалися їй до квартири АДРЕСА_1 , за заявою ОСОБА_1 вказаний наказ ухвалою суду від 02 липня 2021 року скасовано, зазначає, що відповідачка є споживачем послуг позивача з водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № НОМЕР_1 , протягом тривалого часу своєчасно їх не оплачує та допустила вказану у позові заборгованість.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 07 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Мотиви суду першої інстанції

Суд прийшов висновку, що позов пред`явлений до неналежного відповідача у зв`язку із відсутністю даних, що саме відповідачка у спірний період була споживачем послуг позивача та виступала власником вказаної у позові квартири.

Вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Масіна В.П. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та відшкодувати судові витрати.

Обґрунтування скарги

Посилалася на те, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідачки від оплати послуг, заяв від неї чи будь-яких інших осіб про переоформлення особового рахунку на підставі правовстановлюючих документів на адресу позивача не надходило, у неприйнятому судом відзиві відповідачки на позов також відсутня інформація про те, що вона не є власником вказаної у позові квартири, у позивача відсутня можливість перевіряти належність квартири споживачам, судом першої інстанції не було враховано норми законодавства у сфері житлово-комунальних послуг, формально та упереджено розглянуто справу.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві адвокат Кокарєв А.П. від імені відповідачки ОСОБА_1 вважав скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Позиція апеляційного суду

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, положення Законів України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24 червня 2004 року та № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року зобов`язують споживачів оплачувати спожиті ними житлово-комунальні послуги і не звільняють їх від такого обов`язку у разі відсутності відповідного договору.

З матеріалів справи вбачається і стороною відповідачки не заперечується, що на неї, як споживача послуг позивача з водопостачання та водовідведення у квартирі АДРЕСА_1 оформлено особовий рахунок № НОМЕР_1 , де вона проживає і на даний час, Суворовським районним судом міста Одеси за заявою позивача 19 січня 2021 року було видано наказ про стягнення з відповідачки спірної заборгованості, в ухвалі цього ж суду від 02 липня 2021 року про скасування цього наказу суд погодився з доводами заяви ОСОБА_1 наявності спору з приводу розміру заборгованості, при цьому посилання на неналежність відповідача у справі ухвала суду не містить.

Згідно ст. ст. 2, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ч. 3 ст. 83 ЦПК України зобов`язує відповідача подати суду докази разом з поданням відзиву, за ч. 4 цієї норми якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На вимогу приведених норм процесуального права відповідачкою не було належним чином спростовано надані стороною позивача докази щодо її заборгованості по оплаті наданих послуг, нею не було надано достовірних та переконливих доказів стосовно зміни її статусу власника квартири, у якій вона проживає, який би звільняв її від оплати отриманих від позивача послуг, матеріали справи не містять даних, що відповідачка не отримує або у встановленому законом порядку відмовилася від отримання таких послуг, 06 червня 2022 року відповідачкою подано заяву про застосування строку позовної давності щодо частини заборгованості у розмірі 1365,48 гривні, яка виникла до 01 січня 2018 року, така процесуальна позиція свідчить про визнання нею обґрунтованості заявлених позовних вимог, оскільки лише у такому випадку можливе застосування строку позовної давності, бездоказові заперечення позову не можуть спростувати його вимоги, рішення у справі не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим арифметичне включення позивачем до розрахунку заборгованості боргу станом на 01 січня 2018 року у сумі 1365,48 гривні виключає можливість встановлення періоду, за який він нарахований та відповідно перевірити підставність заявленого до застосування строку позовної давності, зазначену суму боргу із суми належної до стягнення з позивачки заборгованості по оплаті послуг належить виключити.

За приведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову з пропорційним відшкодування витрат по сплаті судового збору 1777,41 гривні при подачі позову та 2962,35 гривні при подачі апеляційної скарги, всього 4739,76 гривні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Масіної Вікторії Петрівни від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 07 червня 2022 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс заборгованість по оплаті послуг за період з 01 січня 2018 року по 30 листопада 2020 року у розмірі 9140,86 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс у відшкодування витрат по сплаті судового збору при подачі позову та апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених вимог 4739,76 гривні.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2) ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.А. Приходько

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська