ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3493/22 Справа № 185/2585/21 Суддя у 1-й інстанції - Врона А. О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.,

при секретарі - Кругман А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення осіб апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Павлоградської міської ради та отримувала житлову субсидію з травня 2015 року на підставі особистого звернення в липні 2015 року, яка передбачена Положенням про порядок призначення житлової субсидії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 зі змінами. Згідно діючого законодавства на наступні періоди субсидія розраховувалась автоматично без особистого звернення. 27.04.2018 року Урядом прийнято постанову № 329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 року № 1022», якою затверджено нову редакцію Положення про порядок призначення житлових субсидій та передбачено призначення субсидій на наступний період лише на підставі нових заяв і декларацій окремим категоріям осіб, зокрема тим, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства. При проведені контрольних заходів відповідно до п.22 Положення, позивачем виявлено, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до п. 9 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. Згідно аб.16 та 17 п.16 Положення громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема, зміни у складі сім`ї члена домогосподарства. Позивач зазначав, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги діючого законодавства не звернулася вчасно до управління та не надала відомості про членів сім`ї, які не зареєстровані за адресою домогосподарства, що вплинуло на право отримувати субсидію в період з 01.05.2018 року по квітень 2019 рік. 26.02.2021 року управлінням було відправлено повідомлення відповідачу про обсяг надмірно виплачених коштів. Позивач стверджує, що на теперішній час надмірно виплачені кошти на рахунок департаменту не повернулися, а тому позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

У зв`язку з викладеним просив суд стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачені кошти житлової субсидії за період з лютого 2019 року по січень 2020 року включно в розмірі 3991,32 грн. та судовий збір.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії, відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду, Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в управлінні соціального захисту населення Павлоградської міської ради отримувала житлову субсидію з травня 2015 року на підставі особистого звернення в липні 2015 року, яка передбачена Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива".

ОСОБА_1 згідно декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії від 31 липня 2015 року, вказала зареєстрованих з нею осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської ради при проведенні контрольних заходів, відповідно до п. 22 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848, було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , а отже, має члена сім`ї, який не зареєстрований за адресою домогосподарства.

Відповідачка заяву і декларацію про призначення субсидій на наступний період, після внесених 27.04.2018 року змін до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848, внесених постановою КМУ «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 року № 1022» від 27.04.2018 року, управлінню соціального захисту населення Павлоградської міської ради не надала.

Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради продовжувало нараховувати ОСОБА_1 у період з 01.05.2018 року по 30.04.2019 року субсидії, та лише у липні 2019 року вперше повідомила ОСОБА_1 про обсяг надмірно виплачених коштів з вимогою їх повернути.

Заявою від 04 липня 2019 року ОСОБА_1 зобов`язалась повертати надміру отримані кошти субсидії щомісяця по 350 грн. у добровільному порядку до сплати в повному обсязі 10218,62 грн.

Відповідно до проведеного позивачем розрахунку суми надмірно нарахованої субсидії, надміру виплачені кошти, що підлягають поверненню, визначено у розмірі 3991 грн. 32 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що тягар доказування недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум, тому згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України ці обставини має довести позивач, а грошові кошти у вигляді житлової субсидії надані позивачем відповідачу добровільно та на підставі необхідних для цього документів, тому підстави для стягнення з відповідачки надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступних підстав.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Виходячи з аналізу вказаних норм закону, повернення житлової субсидії можливо у випадках, коли особа навмисно подала недостовірні відомості, тобто в діях зазначеної особи має бути наявний прямий умисел, тобто намір ввести в оману орган державної влади.

Судом встановлено, що в липні 2015 року відповідачка звернулася до позивача з заявою про призначення житлової субсидії, шляхом заповнення наданих позивачем заяви та декларації, форми яких були встановлені на момент звернення та надала необхідні документи для призначення субсидії.

При заповненні заяви та декларації ОСОБА_1 не вносила даних про те, що перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 , який не зареєстрований за адресою проживання відповідачки, оскільки форми заяви та декларації не передбачали внесення цих даних і на час звернення з заявою субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначалася виходячи із середньомісячного сукупного доходу осіб зареєстрованих у житловому приміщенні.

Протягом періоду отримання відповідачкою житлової субсидії, до нормативно-правових актів, що регулюють порядок та умови надання житлових субсидій, зокрема Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21жовтня 1995 року №848 внесено ряд змін.

Наказом Міністерства соціальної політики України 02 травня 2018 року № 604, до якого вносилися зміни наказами Міністерства соціальної політики № 11 від 08 січня 2019 року, № 1528 від 23 жовтня 2019 року, № 1740 від 21 листопада 2018 року, № 11 08 січня 2019 року, № 1528 від 23 жовтня 2019 року було затверджено нову форму заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі та форму декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, зокрема в розділі II, вже було необхідно вказувати дані про членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання).

Вимоги позивача про повернення субсидії обґрунтовані тим, що відповідачка при поданні заяви про призначення їй субсидії приховала інформацію про повний склад членів домогосподарства, тобто діяла недобросовісно.

Між тим, тягар доказування недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум, тому згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України ці обставини має довести позивач.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

У липні 2015 року відповідачка заповнила заяву та декларацію наданого їй зразка, де зазначила всі передбачені відомості, що відповідало на той час встановленим вимогам, і позивачем не надано будь-яких допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 на час подання заяви та декларації для отримання субсидії на відшкодування витрат з оплати житлово-комунальних послуг та в подальшому діяла недобросовісно.

Грошові кошти у вигляді житлової субсидії надані позивачем відповідачу добровільно та на підставі необхідних для цього документів, тому підстави для стягнення з відповідачки надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дав належну правову оцінку наявним у справі доказам та з урахуванням всіх обставин у справі правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

Е.Л. Демченко

Ж.І. Максюта