Справа № 717/1284/22
Номер провадження2/717/242/22
ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2022 року смт. Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Телешмана О.В.,

з участю секретаря судового засідання Глібіщук М.Л.,

позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився;

представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився;

відповідач - ОСОБА_3 судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 :

1.Заборгованість у розмірі 355256 гривень 70 копійок за договором позики грошей, 25183 гривні 20 копійок 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання

2.Судові витрати по справі у розмірі 3804 гривні 40 копійок у вигляді судового збору та 7800 грн судових витрат на правову допомогу.

Розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України

Суд ухвалив розглядати справу заочно та ухвалити заочне рішення.

Інші заяви та клопотання не надходили.

Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Судом також встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 5 листопада 2019 року укладений усний договір позики згідно якого позивач передав відповідачу ОСОБА_3 5710 доларів США, 9 грудня 2019 року укладений усний договір позики згідно якого позивач передав відповідачу ОСОБА_3 2000 доларів США та 27 грудня 2019 року укладений усний договір позики згідно якого позивач передав відповідачу ОСОБА_3 2000 євро, що підтверджується копіями розписок відповідача ОСОБА_3 від 05.11.2019 року, від 09.12.2019 року та від 27.12.2019 року. Відповідач отримав дані суми грошей згідно даних розписок, що підтверджується копіями розписок відповідача від 05.11.2019 року, від 09.12.2019 року та від 27.12.2019 року. Згідно даних розписок відповідач зобов`язалася повернути борг до 09.06.2020 року та до 21.01.2020 року, проте до даного часу борг не повернув.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов`язань за цим договором, порушив свої зобов`язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.1. ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Позивач не змінював позовні вимоги і просить стягнути з відповідача 355256 гривень 70 копійок основного боргу і 25183 гривні 20 копійок -3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договорами позики, а всього 380439 гривень 90 копійок та судові витрати по справі.

В порушення ст.81 ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що заборгованість за договорами позики грошей в загальній сумі 380439 гривень 90 копійок він сплатив позивачу.

Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює кредитні та зобов`язальні правовідносини, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю і слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 380439 гривень 90 копійок боргу за договорами позики грошей.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розмір даних витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.2, ч.3,4,6 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем витрачено на професійну правничу допомогу 7800 грн.

Суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму, зазначену адвокатом та витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданими адвокатами обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, та відповідають критерію розумності їхнього розміру, тому суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, становить 7800 гривень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 7800 грн судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст. ст. 525,526, 610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 9-13, 81, 141, 200, 206, 217, 258, 259, 263-265,280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь заборгованості за договорами позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт відсутній) 355256 (триста п`ятдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят шість) гривень 70 (сімдесят) копійок боргу та 25183 (двадцять п`ять тисяч сто вісімдесят три) гривні 20 (двадцять) копійок 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, всього 380439 (триста вісімдесят тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 90 (дев`яносто) копійок боргу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7800 (сім тисяч вісімсот) гривень судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3804 (три тисячі вісімсот чотири) гривні 40 (сорок) копійок судових витрат у вигляді судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд даного заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 06.10.2022 року.

Суддя Телешман О.В.