Провадження № 2/761/660/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути: заборгованість за надані послуги в загальному розмірі 99 713,41 грн.; витрати пов`язані з отриманням довідки 33,00 грн. з ДРРП та судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності. Відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, яку постачає позивач. Разом з тим, відповідач своєчасно не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2020 року з урахуванням індексу інфляції та 3% становить 99 713,41 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

14.04.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

01.02.2022 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з викладенням заперечень проти неї, в якому він також просив застосувати строки позовної давності.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» (далі - Позивач) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води (далі - послуги) регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV (далі - Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила).

Відповідно до п. 8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання.

На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго», на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085) (надалі - Договір).

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже ОСОБА_1 (далі - Відповідач), є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.10 2020 року складає 19 31437 грн. (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 3 777,50 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 15 536,87 грн.).

Позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 970,72 грн., а також три проценти річних на суму заборгованості у розмірі 1 193,86 грн.

Отже, сума позовних вимог Позивача за спожиті з 01.05.2018 року послуги становить: сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 19 314,37 грн. + інфляційна складова боргу у розмірі 970,72 грн. + 3 % відсотки річних у розмірі 1 193,86 грн. = 21 478,95 грн.

Крім того, Позивач, на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі Договір цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «Київенерго» (далі - Кредитор) та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - Новий Кредитор), прийняв право вимоги до Відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 69 262,58 грн.

Згідно п. 3.4.2 Договору цесії Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей.

Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511).

Враховуючи набуття Позивачем права вимоги до Відповідача - Позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 4 986,91 грн., а також три проценти річних на суму заборгованості у розмірі 3 984,97 грн.

Отже, сума позовних вимог Позивача за спожиті до 01.05.2018 року послуги становить: сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 69 262,58 грн. + інфляційна складова боргу у розмірі 4 986,91 грн. + 3 % відсотки річних у розмірі 3 984,97 грн. = 78 234,46 грн.

Всього підлягає стягненню: сума заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 21 478,95 грн., сума заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 78 234,46 грн., що разом складає 99 713,41 грн.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» посилається, що відповідач отримує послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору, проте в матеріалах справи відсутній Договір про надання послуг з послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, який би був підписаний відповідачем ОСОБА_1 .

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зазначило, що 06 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 111(4511) воно опублікувало повідомлення про публічний договір (оферту) про надання КП «Київтеплоенерго» послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Саме по собі розміщення Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» повідомлення у газеті «Хрещатик» № 111(4511) КП «Київтеплоенерго» про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та змісту договору не свідчить про наявність договірних відносин між КП «Київтеплоенерго» та ОСОБА_1 .

Дослідивши відзив, суд встановив, що позовна заява не містить жодного документу, який би підтверджував наявність заборгованості у визначеному позивачем розмірі 69 262,58 грн. між первісним кредитором та відповідачем, окрім Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 11.10.2018 року, який в свою чергу не містить жодного документу, який би підтверджував правомірність і підстави для нарахування боргу - розрахунку Первісного кредитора, акту звірки з Первісним кредитором.

Також Відповідач зазначає, що починаючи з 2008 року квартира АДРЕСА_1 - в порядку визначеному чинним законодавством була відключена від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і про таке відключення позивач був повідомлений.

Згідно з розпорядженням Шевченківської РДА у м. Києві № 415 від березня 2008 р. ОСОБА_2 було надано дозвіл на замовлення та погодження проектної документації на перепланування квартири АДРЕСА_1 .

Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» було затверджено технічні умови №172 на приєднання об`єкта до теплових мереж. Тепловими мережами Київенерго було розглянуто проект реконструкції системи теплопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 та у Листі від 11.03.2008 року №31/09/475 Акціонерного енергопостачальної компанії «Київенерго» зазначено, що теплове навантаження система гарячого постачання залишається без змін, теплове навантаження системи опалення житлового будинку складає - 0, 181 Гккал/год.

На підставі дозволу, ТОВ «Київ Люкс» розроблено проект реконструкції системи теплопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з відключенням опалення у квартирі АДРЕСА_1 .

08 квітня 2008 року Відкритим акціонерним товариством «Київгаз» розроблено робочий проект газопостачання квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до проектної документації ТОВ «Агростройсервіс» було проведено тепло-шумоізоляцію стін та підлоги (згідно Акту прихованих робіт від 12.06.2008 р.) та встановлено газовий котел Immergas 24kW.

Листом №08-20/152 від 17.06.2008 р. Держінспекції промислової безпеки та охорони праці у хімічній промисловості та нафтогазовому комплексі було роз`яснено умови відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

30.07.2008 р. ОСОБА_2 звернувся до КП Житлово-експлуатаційна контора «Михайлівська» із заявою про відключення від внутрішньодомової мережі центрального опалення, яка була отримана 01.08.2008 р.

04.08.2008 р. ОСОБА_2 звернувся до Структурного підрозділу «Енергозбут Київенерго» із заявою про відключення від внутрішньодомової мережі центрального опалення з 04.08.2008 р., яка було отримана 04.08.2008 р.

11.08.2008 р. КП Житлово експлуатаційна контора «Михайлівська» було направлено на ім`я першого заступника директора Структурного підрозділу «Енергозбут Київенерго» лист №616 про відключення квартири АДРЕСА_1 від внутрішньобудинкових мереж опалення, який було отримано 11.08.2008 р.

11.08.2008 р. КП Житлово експлуатаційна контора «Михайлівська» було направлено на ім`я СВП «Енергозбут Київенерго» лист №616 про відключення квартири АДРЕСА_1 від внутрішньобудинкових мереж опалення, який було отримано 11.08.2008 р.

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово- комунального господарства.

Таким чином, ОСОБА_2 , виконано вимоги Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 22 листопада 2005 року, до вчинення дій щодо відключення, а від`єднання квартири від мереж централізованого опалення здійснено з дотриманням вимог щодо складання та затвердження акта про відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Таким чином, після відключення квартири АДРЕСА_1 , від централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та облаштування індивідуального опалення, ПАТ «Київенерго» та у подальшому КП «Київтеплоенерго» безпідставно продовжували нараховувати плату за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, якими Відповідач не користується.

10.02.2017 року ОСОБА_2 звертався до ПАТ «Київенерго» з проханням направити спеціалістів та списати заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у зв`язку з тим, що квартира АДРЕСА_1 відключена від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

КП «Київтеплоенерго» проведено обстеження приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого у вказаній квартирі встановлено індивідуальна система опалювання, що підтверджується копією Акту Обстеження №19/1-438.

Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість нараховану з 01.07.2015 року, тобто поза межами строку давності.

Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Оскільки, Позивач звернувся із позовною заявою до суду 27.11.2020 року, а відповідач просив застосувати строки позовної давності, то відповідно стягнення заборгованості за межами трирічного строку давності (до 27.11.2017 р.) не допускається.

Також, суд вважає, що позивачем Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» не доведені суми заборгованості за увесь період, що зазначений в довідках про розмір заборгованості.

З урахуванням наведеного, суд також не вбачає підстав для застосування до відносин санкцій цивільно-правового характеру, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки позивачем не доведено факту виникнення у відповідача зобов`язання щодо сплати боргу за фактично спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, тому відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, нарахування заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 є неправомірним, оскільки вказана квартира, починаючи з 2008 року відключена від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, що в свою чергу унеможливлює користування (споживання) Відповідачем всіх послуг, наданих ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Слід відмовити у стягненні судового збору та витрат, пов`язаних з отриманням довідки з ДРРП.

Керуючись ст. 10, 11, 57-61, 79, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України; ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: