ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3743/22 Справа № 185/6090/21 Суддя у 1-й інстанції - Врона А.О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Деркач Н.М.,

суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

при секретарі Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2013 року на утримання доньки з 1/4 частини всіх видів доходу до 1/6 частини всіх видів доходу та відкликати з виконання відповідний виконавчий лист.

Позов обґрунтовано тим, що між ним та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2013 року. Сторони у справі мають доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2013 року з позивача на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також позивач зазначив, що 08 квітня 2016 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . Від цього шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син, ОСОБА_6 . Тобто, позивач вважає, що його матеріальний та сімейний стан на даний час змінився, на його утриманні перебуває дружина, яка не працює, та малолітній син від іншого шлюбу. На даний час середньомісячний розмір аліментів складає 2870 грн., запропонований ним буде складати 1800 грн., що буде відповідати прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку і буде гарантувати достатній рівень забезпечення обох дітей.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованою.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 24.04.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2013 року шлюб між сторонами у справі розірвано.

Після фактичного припинення подружніх відносин між позивачем та відповідачем дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2013 року у справі №185/5245/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки 08.04.2016 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), від якого мають малолітнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану та народження другої дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2013 року у справі №185/5245/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

08.04.2016 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , від якого мають малолітнього сина.

23.10.2019 року відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , внаслідок чого змінила прізвище на ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою про доходи від 12.10.2021 року № 661, виданою ОСОБА_1 , він працює у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та займає посаду гірника на допоміжних роботах в шахтах із середнім доходом за вересень 2020 року- вересень 2021 року у розмірі 15 600,00 грн.

Згідно з довідкою про доходи від 29.09.2021 року № 1153, виданою ОСОБА_2 , вона працює в Управлінні комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради, середній дохід за січень червень 2021 року 14891 грн.

Наведені обставини свідчать про відсутність належних та допустимих доказів погіршення матеріального стану позивача, у зв"язку з чим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що у позивача змінився сімейний стан, внаслідок чого він зобов"язаний утримувати сина і дружину, яка не працює, не можуть бути підставою для скасування законного та обгрунтованого рішення суду, оскільки зазначені обставини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів , стягнутих рішенням суду на утримання дитини.

Посилання апелянта на погіршення його матеріального становища у зв"язку з витратами, які він несе на підготовку сина до школи, спростовуються довідкою про доходи позивача. (а.с.57)

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до незгоди позивача з оцінкою доказів судом.

За таких обставин апеляційний суд не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида