ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2022 року м. Кропивницький

справа № 389/3042/19

провадження № 22-ц/4809/71/22

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Мурашка С.І.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Українського В.В. від 26 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень сільської ради, -

встановив:

В жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської обл., ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень сільської ради.

Посилаючись на незаконність рішень Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області №377 від 15.12.2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва та передачу земельної ділянки у власність» та №302 від 14.09.2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва та передачу земельної ділянки у власність», просив суд визнати їх недійсними і скасувати.

Вказав, що він є власником нерухомого майна господарського двору з будівлями і спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,8 га (кадастровий номер :51:000:0343). Генеральний план, затверджений рішенням Петрівської сільської ради від 25.09.2015 №727, відносить дану територію до земель промисловості та визначає відповідне функціональне призначення - для виробничих потреб. Межі земельної ділянки, відведеної для обслуговування господарських дворів, збігаються з асфальтованим покриттям дорожнього полотна по АДРЕСА_1 .

Оскаржуваними рішеннями сільською радою передано у власність ОСОБА_1 і ОСОБА_4 зазначені земельні ділянки, які знаходяться між асфальтованим покриттям дорожнього полотна по АДРЕСА_1 , що скоротило санітарно-захисну зону до 3 метрів між зерноскладом та цими земельними ділянками. Разом з тим, за протипожежними нормами має бути дотримана відстань від зовнішніх стін зерноскладів до 25 метрів з усіх боків.

Вважає, що дії сільської ради щодо надання земель у власність в межах санітарно-захисної зони є незаконними і фактично позбавили позивача на законних підставах використовувати майно за призначенням.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.05.2021 позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано недійсними та скасовано рішення Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області №377 від 15.12.2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва та передачу земельної ділянки у власність» та рішення Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області №302 від 14.09.2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва та передачу земельної ділянки у власність». Вирішено питання про судовий збір.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, згідно якої просить рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.05.2021 скасувати. При цьому посилається на те, що безпосередньо вимог до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 позивач не заявляв, спірні правовідносини виникли між сільською радою, яка є юридичною особою, та фізичною особою-підприємцем, а тому мають характер господарських. Відповідно, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, на думку відповідачки ОСОБА_1 , суд врахував неналежні докази, позивач не довів право користування земельною ділянкою, таким чином не обґрунтував, чим саме порушуються його права.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Петрівської сільської ради від 23.05.2008 №31 визнано право власності на будівлі зерносховища вартістю 12000 грн., зерноскладу №1 вартістю 5000 грн., зерноскладу №2 вартістю 48000 грн., навісу на току вартістю 12000 грн. колишнього СТОВ «Світанок» загальною вартістю 77021 грн. за ОСОБА_2 ; присвоєно цим приміщенням адресу: АДРЕСА_2 . На підставі даного рішення щодо вказаного майна, розташованого по зазначеній вище адресі, 25.06.2008 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно.

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 03.07.2019 щодо земельної ділянки площею 0,797 га з кадастровим номером :51:000:0343, яка розташована по АДРЕСА_2 , цільове її призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У відомостях про суб`єктів права власності на земельну ділянку (інформація про власника (землекористувача) є довідковою, актуальна інформація міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) зазначено Петрівську сільську раду Знам`янського району Кіровоградської області. У відомостях про суб`єкта речового права на земельну ділянку вказано право оренди землі, яке зареєстроване за АДРЕСА_2 .

Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 19.05.2016 №216-р «Про виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та заборону пропаганди їхньої символіки» в АДРЕСА_3 .

14 вересня 2017 року на двадцять першій сесії сьомого скликання Петрівською сільською радою прийнято рішення №302 про затвердження ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1199 га, в т.ч. ріллі - 0,1199 га - для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення (код УКЦВЗ-01.05) кадастровий номер :51:000:0519, у власність, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , за рахунок земель, що перебувають у запасі Петрівської сільської ради та передано вказану земельну ділянку останньому у власність.

15 грудня 2017 року на двадцять четвертій сесії сьомого скликання Петрівською сільською радою прийнято рішення №377, яким вирішено затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0514 га ріллі - для індивідуального садівництва у власність, із земель житлової та громадської забудови, (УКЦВПЗ-01.05) кадастровий номер :51:000:0525, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , за рахунок земель, що перебувають у запасі Петрівської сільської ради та передати вказану земельну ділянку останній у власність.

Відповідно до Плану зонування території села Петрове Знам`янського району Кіровоградської області, затверджений рішенням Петрівської сільської ради від 20 травня 2016 року № 105, територія по АДРЕСА_1 , де знаходяться спірні земельні ділянки, відносяться до виробничої зони (В).

Відповідно до висновку експерта № 40/19/Буд за результатами проведення експертного земельно-техічного дослідження встановлено, що земельні ділянки, надані відповідачам для садівництва знаходяться в межах виробничої території та відстань між спірними земельними ділянками та будівлями, розташованими на земельній ділянці кадастровий номер :51:000:0343 становить 4,5 метра.

Аналізуючи підстави, з яких суд першої інстанції ухвалив рішення про задоволення позову, колегія апеляційного суду вважає, що висновки суду першої інстанції є правильними і обґрунтованими.

Зокрема, ч.1ст. 19 ЗК України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

В силу положень п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України громадянам землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до Планування і забудови міських і сільських поселень ДБН 360-92** затверджені наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 N 44 до виробничих територій входять зони і ділянки підприємств з виробництва й переробки сільськогосподарської продукції, ремонту, технічного обслуговування і зберігання сільськогосподарських машин і автомашин, дільниці комунально складських та інших об`єктів, дороги, проїзди і майданчики для стоянки автомашин, інші території.

Виробнича територія призначена для розміщення промислових підприємств і пов`язаних з ними виробничих об`єктів, у т.ч.комплексів наукових установ з дослідними підприємствами, комунально-складських об`єктів, підприємств з виробництва та переробки сільськогосподарських продуктів; санітарно-захисних зон промислових підприємств; об`єктів спецпризначення (для потреб оборони); споруд зовнішнього транспорту і шляхів позаміського й приміського сполучення внутрішньоміської вулично-дорожної і транспортної мережі; ділянок громадських установ і місць загального користування для населення, що працює на підприємствах міста.

Промислові підприємства, які не виділяють у навколишнє середовище екологічно шкідливих, токсичних, пилоподібних і пожежонебезпечних речовин, не створюють підвищених рівнів шуму, вібрації, електромагнітних випромінювань, не вимагають під`їзних залізниць, допускається розміщувати у межах селищних територій або поблизу них з дотриманням санітарно-гігієнічних і протипожежних вимог.

При організації виробничих зон, у тому числі фермерських господарств, перевагу слід віддавати розвитку виробничих центрів, що склалися, які мають капітальні будинки, зручно розташовані стосовно до населених пунктів, транспортних комунікацій, кормових угідь і відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. Розміщення сільськогосподарських комплексів і підприємств повинне забезпечувати збереження природного середовища, виключати можливість розвитку ерозійних процесів, забруднення ґрунтів і водних джерел відходами виробництва.

При взаєморозміщенні селищної і виробничої зон слід створювати між ними відповідні санітарно-захисні і зооветеринарні розриви.

Судом першої інстанції встановлено, і не спростовано відповідачами, що земельні ділянки надані відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з порушенням вимог Планування і забудови міських і сільських поселень ДБН 360-92**, затверджених наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 N 44, оскільки земельні ділянки, надані відповідачам для садівництва, знаходяться в межах виробничої території та відстань між спірними земельними ділянками та будівлями, розташованими на земельній ділянці кадастровий номер :51:000:0343 становить 4,5 метра, при необхідних 25.

Вказаний факт свідчить про обґрунтованість позовної заяви в частині порушення вимог чинного законодавства при вирішенні питання про надання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Крім того, відведення земельних ділянок в межах санітарно-захисної зони створили позивачу об`єктивні перешкоди для використання власного нерухомого майна за призначенням.

Колегія суддів апеляційного суду відкидає аргументи апеляційної скарги щодо порушення судом при розгляді даної справи цивільної юрисдикції, оскільки за правилами ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Даний спір стосується цивільних прав осіб щодо використання земельних ділянок, що належить до розгляду у порядку цивільного судочинства. Та обставина, що в прохальній частині позову не висловлено чітких вимог до виконання для ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не має значення, оскільки рішення, що ухвалюється за результатами вирішення даного спору, однозначно впливає на їх цивільні права, пов`язані з використанням земельних ділянок.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.04.2022

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський С.І. Мурашко