Справа № 740/2249/22
Провадження № 6/740/31/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.

за участю секретаря судового засідання Зінич А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лисенка Олександра Сергійовича про визначення частки майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , заінтересована особа на стороні боржника ОСОБА_3 ,

установив:

У липні 2022 року старший державний виконавець Ніжинського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лисенко О. С. звернувся до суду з указаним поданням, в якому просив визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а саме на транспортні засоби: Meierling msk-24, р. н. НОМЕР_1 ; Renault premium 460 dxi, р. н. НОМЕР_2 ; Bodex kis 33, р. н. НОМЕР_3 ; Renault 11 gta, р. н. НОМЕР_4 ; Renault magnum 480, р. н. НОМЕР_5 ; Man 18.410, р. н. НОМЕР_6 , для подальшого звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу з аліментів.

Подання мотивоване тим, що на примусовому виконанні в Ніжинському ВДВС перебуває виконавче провадження № 14878606 з примусового виконання виконавчого листа № 2-258, виданого 14.06.2004 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), з 15.03.2004 і до досягнення сином повноліття. Постановою державного виконавця від 26.10.2005 відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа. Станом на 25.07.2022 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, з урахуванням штрафу, в розмірі 39 279,25 грн.

Боржник ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 08.02.2005. Під час виконання виконавчого документа встановлено, що відповідно до відповіді Територіального сервісного центру № 7443 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області від 25.05.2022, за теперішньою дружиною боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 зареєстровані транспорті засоби: Meierling msk-24, р. н. НОМЕР_1 ; Renault premium 460 dxi, р. н. НОМЕР_2 ; Bodex kis 33, р. н. НОМЕР_3 ; Renault 11 gta, р. н. НОМЕР_4 ; Renault magnum 480, р. н. НОМЕР_5 ; Man 18.410, р. н. НОМЕР_6 . Таким чином, указані транспорті засоби нажиті в період шлюбу та є спільною сумісною власністю.

Під час примусового виконання судового рішення приватним виконавцем вчинені всі можливі виконавчі дії та в повній мірі вжито заходів щодо розшуку майна боржника, але борг так і не погашено. 30.06.2022 до Ніжинського ВДВС звернулася ОСОБА_2 із заявою про звернення стягнення заборгованості з аліментів на спільне майно подружжя.

Державний виконавець не з`явився в судове засідання, подав заяву, в якій просив розглянути подання за його відсутності та задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Кубрак Ю. І. подали до суду заяви, в яких просили провести судове засідання за їхньої відсутності, відмовити в задоволенні подання, оскільки зазначене в поданні майно належить ФОП ОСОБА_3 на праві особистої власності, є комерційним майном і не придбавалося за кошти подружжя.

Заінтересована особа ОСОБА_3 подала до суду письмові заперечення на подання, в яких просила відмовити в задоволенні подання, зазначивши, що вона є ФОП і вказане в поданні майно є її особистою власністю, придбане за її особисті кошти для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані в справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що на примусовому виконанні в Ніжинському ВДВС перебуває виконавче провадження № 14878606 з примусового виконання виконавчого листа № 2-258, виданого 14.06.2004 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), з 15.03.2004 і до досягнення сином повноліття.

Постановою державного виконавця Ніжинського ВДВС від 26.10.2005 відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа.

Станом на 25.07.2022 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, з урахуванням штрафу, у розмірі 39 279,25 грн.

Боржник ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 08.02.2005.

Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру № 7443 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області від 25.05.2022, за теперішньою дружиною боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 зареєстровані транспорті засоби: Meierling msk-24, р. н. НОМЕР_1 ; Renault premium 460 dxi, р. н. НОМЕР_2 ; Bodex kis 33, р. н. НОМЕР_3 ; Renault 11 gta, р. н. НОМЕР_4 ; Renault magnum 480, р. н. НОМЕР_5 ; Man 18.410, р. н. НОМЕР_6 .

Згідно зі ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Положеннями ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

За положеннями ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі й обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

При вирішенні питання про визначення частки у спільній сумісній власності суд також керується частиною другою статті 370 ЦК України, якою передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Так, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (частина друга статті 70 СК України).

Відповідно до ч. 1ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Доводи боржника та заінтересованої особи щодо належності останній указаних автомобілів на праві особистої власності є необґрунтованими, оскільки відсутні жодні належні докази на підтвердження цієї обставини.

Разом з тим Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 у справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 у справі № 534/795/14-ц зазначив, що аналіз ст. 379 ЦПК України (2004 року), ч. 6 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час розгляду справи), статей 60,61,70 СК України дає підстави для висновку, що суди попередніх інстанцій, виходячи з того, що боржник має заборгованість та наявного у нього майна недостатньо для погашення заборгованості в повному обсязі, дійшли обґрунтованого висновку про визначення належної боржнику частки у спільному майні подружжя для подальшого погашення вказаної заборгованості.

Так, під час примусового виконання судового рішення державним виконавцем вчинені всі можливі виконавчі дії та в повній мірі вжито заходів щодо розшуку майна боржника.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, що є адекватним ступенем втручання в його права та права інших осіб, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення принципу верховенства права та обов`язковості виконання судового рішення.

Визначаючи частку боржника в спільному майні зазначених автомобілях, слід виходити з рівності сторін, а тому її слід визначити як 1/2 та за боржником ОСОБА_1 визнати 1/2 частку в спільному майні.

Суд в цьому випадку виходить з того, що під час розгляду подання боржником та заінтересованою особою не доведено іншого.

Враховуючи викладене вище, подання є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 78-81, 258-261, 443 ЦПК України, -

ухвалив:

Подання старшого державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лисенка Олександра Сергійовича про визначення частки майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , заінтересована особа на стороні боржника ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ; АДРЕСА_1 ) у спільному майні подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме транспортних засобах: Meierling msk-24, р. н. НОМЕР_1 ; Renault premium 460 dxi, р. н. НОМЕР_2 ; Bodex kis 33, р. н. НОМЕР_3 ; Renault 11 gta, р. н. НОМЕР_4 ; Renault magnum 480, р. н. НОМЕР_5 ; Man 18.410, р. н. НОМЕР_6 , у розмірі 1/2 частки.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після ї проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала складена та підписана 03.10.2022.

Суддя І. М. Шевченко