ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2020 року, постановлене суддею Губською Я.В.,

по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання незаконним розпорядження та скасування реєстрації права власності,

в с т а н о в и в:

07.11.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Харківської міської ради про визнання незаконним розпорядження Харківського міського голови №705 від 16.03.2006 про оформлення права комунальної власності територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради на нежитлову будівлю у АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) та скасувати реєстрацію права власності на вказану нежитлову будівлю за Харківською міською радою.

В обґрунтування позову зазначає, що вказана будівля по АДРЕСА_2 побудована саме ним у 1994 році, що підтверджується висновком будівельно-технічної експертизи №859 від 28.04.2017 ХДІСЕ ім.засл.проф. М.С.Бокаріуса. Відповідно до акту приймання-передачі №16 від 20.10.2000 він передав НВ ТОВ «Еконт Система» в оренду вказану споруду, створену за власні кошти відповідно до проекту ГУАГ №2184 від 18.08.1994. Розпорядженням Київської районної ради №2184 від 18.08.1994 НВ ТОВ «Еконт Система» надано право на торгівлю у вказаному приміщенні (кіоску), що підтверджує факт існування спірної будівлі та час її створення. Тому вважає наявними підстави для встановлення відсутності прав Харківської міської ради на вказану нежитлову будівлю.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 05.08.2020 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним розпорядження Харківського міського голови, скасування реєстрації права власності відмовлено в повному обсязі.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів побудови ним спірного нежитлового приміщення та, що, він є його власником, а оскаржуваним розпорядженням міського голови порушується його, позивача, право власника.

Із рішенням не погодився позивач та подав до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Звертає увагу, що рішенням X сесії Харківської міської ради народних депутатів 1 скликання від 19.03.1992 «Про комунальну власність міста» жодних питань щодо якої-небудь нерухомої будівлі по АДРЕСА_3 або по АДРЕСА_4 не розглядалося, тоді як у Довідці управління комунального майна та приватизації головного управління економіки та комунального майна Харківської міської ради №18174/1 вказаний об`єкт нерухомого майна є об`єктом комунальної власності відповідно до цього рішення.

Вважає, що районний суд безпідставно не прийняв до уваги надані докази побудови саме ним спірної будівлі у 1994 році та користування нею шляхом передачі в оренду НВ ТОВ «Еконт Система», якому надавалося право на торгівлю у цьому приміщенні згідно розпорядження Київської міської ради.

Зазначає, що у технічному висновку Харківської державної академії міського господарства від 05.07.1999 щодо стану технічних конструкцій павільйона-магазину мається посилання на ескізний проект, узгоджений із заступником головного архітектора та лист від 31.03.299 виконкому Київського району про згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки по АДРЕСА_4 , а також проектування та будівництво торгівельного павільйона-магазина.

Крім того, постановою про адміністративне правопорушення №1764 від 16.10.2006 він піддавався адміністративному штрафу за самовільну побудову в 1994 році будівлі по АДРЕСА_4 загальною площею 14,4 кв.м.

Вважає, що викладене підтверджує факт будівництва спірної будівлі у 1994 році ним, позивачем. За таких обставин вважає, що його право власності на спірний об`єкт нерухомого майна порушено оскаржуваним розпорядженням Харківського міського голови та реєстрацією права власності на цей об`єкт за відповідачем.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 31.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 05.08.2020 та справу призначено до судового розгляду.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання сторони не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи в порядку ч.13 ст.128 ЦПК України, що з огляду на положення ч.2 ст.372 цього Кодексу, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Згідно розпорядження Харківського міського голови №705 від 16.03.2006, враховуючи висновок КП «ХМБТІ» від 16.02.2006 №2392538, довідку Управління комунального майна та приватизації від 02.12.2005 №18174/1, на підставі п.п.10 п.б ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності, рішення X сесії Харківської міської ради від 19.03.1992, ст.ст.42,59 зазначеного Закону, вирішено:

1. Оформити право комунальної власності територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради на нежитлову одноповерхову відокремлену будівлю літ. «Б-1» загальною площею 14,5 кв.м. по АДРЕСА_3 .

2. КП «Харківське МіськБТІ» в установленому порядку оформити свідоцтво про право власності за встановленим зразком згідно п.1 цього розпорядження.

3. Управлінню комунального майна та приватизації зареєструвати вказану нежитлову будівлю в КП «Харківське МіскБТІ»./а.с.6/

У довідці управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Харківської міської ради Харківської області №18174/1 вказано, зо об`єкт нерухомого майна: нежитлова одноповерхова відокремлена будівля літ.»Б-1» загальною площею 14,5 кв.м. по АДРЕСА_3 є об`єктом комунальної власності територіальної громади м.Харкова згідно рішення X сесії Харківської міської ради народних депутатів I скликання від 19.03.1992 «Про комунальну власність міста» та відображається на балансі управління комунального майна та приватизації./а.с.7/

Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 25.12.2007 складено акт перевірки нежитлових приміщень, що розташовані у АДРЕСА_1 у присутності СПД-ФО ОСОБА_2 за результатами перевірки встановлено, що нежитлові приміщення площею 14,5 кв.м. знаходяться у його орендному користуванні за договором від 20.05.2002 строком до 20.04.2008. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 16.03.2007 визнано право власності на нежилі приміщення магазину непродовольчих товарів загальною площею 14,4 кв.м., розташованих по АДРЕСА_4 літ. «Ж-1» за ОСОБА_1 . Перевіркою встановлено, що нежитлові приміщення площею 14,5 кв.м., передані в оренду СПД-ФО ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , та нежитлові приміщення площею 14,4 кв.м. по АДРЕСА_4 літ.»Ж-1», на які за ОСОБА_1 визнано право власності рішенням суду, - є однією і тією ж будівлею./а.с.16-17/

Висновком судової будівельно-технічної експертизи №859 від 28.04.2017, складеному на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 23.12.2017 у справі №638/20255/15 ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна встановлено, що будівництво майнового об`єкту по АДРЕСА_4 здійснювалося у 1994 році та за своїми характеристиками цей майновий об`єкт відноситься до категорії «будівля» та є нерухомим майном./а.с.18-25/

За актом №01 прийому-передачі від 27.08.1994 ОСОБА_1 передав в оренду НВ ТОВ «Еконт-Ситема» приміщення по АДРЕСА_4 , загальною площею 14,4 кв.м. для ведення підприємницької діяльності./а.с.29/

Розпорядженням голови Київської районної ради м.Харкова №2184 від 18.08.1994 надано НВ ТОВ «Еконт-Система» право на торгівлю і встановлення кіоску для продажу по АДРЕСА_4 ./а.с.30/

Згідно акту прийому-передачі №16 від 20.10.2000 ОСОБА_1 передав НВ ТОВ «Еконт-Система» продовжив оренду приміщення (побудоване за власні кошти згідно проекту ГУАГ №2184 від 18.08.1994) загальною площею 14,4 кв.м./а.с.28/

Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.04.2017 відмовлено ОСОБА_1 у визнанні незаконним та скасуванні розпорядження №705 від 16.03.2006, яке є предметом і даного спору, однак з інших підстав./а.с.55-57/

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив із того, що позивач не надав належних і допустимих доказів того, що спірна будівля побудована саме ним, позивачем, та він є власником цього об`єкту, а оспорюване розпорядження та реєстрація за відповідачем порушує його, позивача, право власності. Натомість право комунальної власності це право територіальної громади володіти, доцільно, економічно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки вони ґрунтуються на повно та всебічно з`ясованих обставинах справи та правильно застосованих нормах матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків районного суду не спростовують, зводяться до незгоди із рішенням суду та переоцінки наданих позивачем доказів, які суд не визнав належними та допустимими для задоволення позову.

За змістом ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Як убачається зі змісту позовних вимог, ОСОБА_1 оскаржує розпорядження Харківського міського голови №705 від 16.03.2006, яким прийнято рішення про оформлення права комунальної власності територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради на нежитлову одноповерхову відокремлену будівлю літера «Б-1» загальною площею 14,5 кв.м. по АДРЕСА_4 літ. «Ж-1». Вважає, що таким розпорядженням, прийнятим з порушенням процедури його прийняття, порушено його, позивача, право на даний об`єкт, який побудовано ним в 1994 році.

Положеннями ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.316 ЦПК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом права власності власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).

Стаття 321 ЦК України закріплює непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення свого права щодо спірного об`єкту нерухомості, не надав жодного належного і допустимого доказу того, що він на момент прийняття оскаржуваного розпорядження та реєстрації права власності за відповідачем був його власником. При цьому районний суд з дотриманням норми ст.89 ЦПК України дав належну правову оцінку наданим позивачам доказам: довідці управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Харківської міської ради Харківської області №18174/1; рішенню 10 сесії Харківської міської ради; акту перевірки нежитлових приміщень, що розташовані у АДРЕСА_1 Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального мана виконавчого комітету Харківської міської ради від 25.12.2007.

Жоден із вказаних доказів не є належним у даній справі, оскільки ніяким чином не доводить набуття права власності позивача на спірний об`єкт.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Між тим із матеріалів справи, а саме тих же доказів, на які посилається позивач, вбачається, що вказаний об`єкт був самочинним будівництвом. Позивач при цьому, діючи недобросовісно, замовчує той факт, що рішення суду, яким за ним визнавалося право на самочинне будівництво, скасовано, а отже право власності він не набув. Відповідно до ч.2 ст.378 ЦК України особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За відсутності доказів права власності ОСОБА_1 на спірне майно, його вимога захистити таке право не ґрунтується на законі, а тому районний суд у задоволенні позову правомірно відмовив. При цьому суд першої інстанції з належним правовим обґрунтуванням дійшов правильного висновку, що оскаржуване розпорядження прийнято з дотриманням положень ст.ст.12,24,42,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, відповідає чинному законодавству та не порушує права інших осіб, зокрема, позивача.

Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.09.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В.Дряниця