Постанова

Іменем України

07 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 211/1553/21

провадження № 61-4463св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Бондар Я. М., Остапеко В. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом дотовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними електронних торгів та договору відступлення прав вимоги.

Позовну заяву мотивовано тим, що 03 вересня 2013 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі

84 200 грн під 25% річних, строком до 02 вересня 2018 року. На забезпечення умов кредитного договору, 03 вересня 2013 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 укладено договір поруки. Крім того, на забезпечення умов кредитного договору, 03 вересня 2013 року між позивачем та ПАТ «Банк Форум» укладено договір іпотеки, предметом якого є належна позивачці квартира

АДРЕСА_1 .

Вказує, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь

ПАТ «Банк Форум» було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 97 923,01 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 травня 2019 року вказане рішення суду від 16 вересня 2015 року скасоване та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 03 вересня 2013 року у розмірі 97 923,01 грн. Постановою Верховного суду від 07 жовтня 2020 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 травня 2019 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 штрафу в розмірі 5 000 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. З ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», було стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі

85 909, 32 грн.

Зазначає, що 05 червня 2018 року за результатами відкритих торгів (аукціону), проведеного Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, оформлених протоколом електронного аукціону

№ UA-EA-2018-04-17-000075-а, відбулась уступка прав вимоги за вищевказаним кредитним та іпотечним договорами ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», та 04 липня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» і ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладені відповідні договори.

Про те, що 05 червня 2018 року будуть проводитись торги відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами її повідомлено не було, також в лотах не вказано номер квартири, яка є предметом іпотеки. Крім того, банком було відступлено суму боргу у розмірі 150 864,54 грн, тоді як судовим рішенням було стягнуто значно меншу суму заборгованості.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати недійсними результати відкритих торгів (аукціону), проведеного Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, оформлених протоколом електронного аукціону

від 05 червня 2018 року № UA-EA-2018-04-17-000075-а, в частині продажу активів права вимоги за кредитним договором від 03 вересня 2013 року, забезпечення - двокімнатна квартира АДРЕСА_1 ; порука, у складі лоту № F35GL21356. Також просила визнати недійсними договори від 04 липня

2018 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки від 03 вересня 2013 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними результати відкритих торгів (аукціону), проведеного Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, оформлених протоколом електронного аукціону від 05 червня 2018 року №UA-EA-2018-04-17-000075-а, в частині продажу активів права вимоги за кредитним договором

від 03 вересня 2013 року № 3-0160/13/21-ZNW, укладеним з фізичною особою, забезпечення - двокімнатна квартира, загальною площею - 45,31 кв. м, житловою площею - 31,2 кв. м, за адресою:

АДРЕСА_1 ; порука ФО, у складі лоту № F35GL21356. Визнано недійсним договір від 04 липня 2018 року № 1204-Ф про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги за кредитним договором

від 03 вересня 2013 року № 3-0160/13/21-ZNW між ПАТ «Банк Форум» та

ТОВ «ФК« Довіра та гарантія». Визнано недійсним договір від 04 липня

2018 року про відступлення прав за договором іпотеки (іпотечним договором) від 03 вересня 2013 року № 3-0188/13/21-ІР.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, посилаючись на відсутність виконавчого провадження за яким ОСОБА_1 є боржником перед

ПАТ «Банк Форум» або ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та завершення виконавчого провадження за яким боржниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед ПАТ «Банк Форум», виходив із доцільності задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів та договорів відступлення прав вимоги. При цьому суд керувався положеннями статті 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статей 203, 215, 512-514, 517-518, 321, 391 ЦК України,.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», належним чином не повідомив відповідача про дату, час та місце судового засідання. При цьому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб було дотримано встановлений законом строк опублікування паспорту відкритих торгів (аукціону), який містить усю необхідну інформацію щодо лоту, зокрема, щодо кредитного договору та забезпечення до нього. Крім того, після проведення торгів і укладення сторонами договорів купівлі-продажу прав вимоги, обсяг прав та обов`язків позивачки не змінився, оскільки був змінений лише кредитор в існуючому зобов`язанні, а, відтак, відсутні підстави вважати, що проведенням торгів, їх результатами чи укладеними на їх підставі правочинами порушені права позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувані електронні торги порушують її права, оскільки банком було відступлено суму боргу у розмірі 150 864,54 грн, тоді як судовим рішенням було стягнуто значно меншу суму заборгованості (85 909,32 грн). Крім того, в лотах не вказано номер квартири, яка є предметом іпотеки. Вважає, що суд помилково відніс справу до категорії малозначних.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі.

У липні 2022 року від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшло клопотання про закриття касаційного провадження, яке мотивовано тим, що правові висновки щодо застосування норм права, які викладено у постановах Верховного Судута на які посилається заявник касаційної скарги, стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, яка переглядається (пункт 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Фактичні обставини справи, встановлені судами

03 вересня 2013 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 84 200 грн під 25% річних, строком до 02 вересня 2018 року.

На забезпечення умов кредитного договору, 03 вересня 2013 року між

ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

Крім того, на забезпечення умов кредитного договору, 03 вересня 2013 року між позивачем та ПАТ «Банк Форум» укладено договір іпотеки, предметом якого є належна позивачці квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

від 11 квітня 2018 року визначено активи ПАТ «Банк Форум», що підлягають продажу на відкритих торгах шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, а саме пул активів, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладенні з суб`єктами господарювання та фізичними особами, основних засобів, нерухомого майна, автотранспорту, дебіторської заборгованості та майнових прав за дебіторською заборгованістю, в тому числі права вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами.

11 квітня 2018 року відповідно до паспорту відкритих торгів (аукціону) з продажу зазначених активів (майна) ПАТ Банк Форум» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив про проведення відкритих торгів (голландського аукціону), дата проведення відкритих торгів (аукціону)

05 червня 2018 року.

Згідно протоколу електронного аукціону № UA-EA-2018-04-17-000075-а проведені електронні торги 05 червня 2018 року відбулись, переможцем став учасник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Ціна продажу прав вимоги склала 30 172,91 грн.

За результатами проведеного електронного аукціону (торгів) з продажу лоту №F35GL21356, 04 липня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір №1204-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого останній набув право вимоги за кредитним та іпотечним договорами від 03 вересня

2013 року, забезпечення двокімнатна квартира за адресою:

АДРЕСА_2 кв.; порука ФО.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є загальнодоступною, державну реєстрацію юридичної особи ПАТ «Банк Форум» припинено (запис від 04 липня 2019 року № 7000829).

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах

2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з електронних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону.

Щодо підстав для оспорювання правочину особою, яка не є його стороною

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша

статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним

є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При цьому правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України).

З огляду на зазначені приписи та правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

Таким чином, захисту у суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 надано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині згаданого Рішення Конституційного Суду України.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.

Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

У справі, що переглядається, позивач не є стороною оспорюваного договору про відступлення права вимоги від 04 липня 2018 року, укладеного 04 липня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» за результатами проведених електронних торгів. Отже, позивач зобов`язана була довести, що оспорюваним договором та прилюдними торгами порушуються її певні права та інтереси, що є умовою надання судового захисту порушеному, невизнаному або оспорюваному праву особи.

Водночас позивач в обґрунтування позову посилалася на те, що оскаржувані електронні торги порушують її право як іпотекодавця за іпотечним договором, оскільки в оголошенні про проведення електронних торгів з реалізації права вимоги за кредитним і іпотечним договорами не вказано номер квартири, яка є предметом іпотеки, а також неправильно вказано розмір заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, такі обставини є суттєвими саме для покупця кредитного портфелю, а не для особи право вимоги до якої набувається. Позивач не наводить аргументів, які б свідчили про порушення її прав зазначеними обставинами.

При цьому у разі пред`явлення до позивача вимог зі сторони нового кредитора, позивач несе обов`язок з виконання кредитного договору у межах визначеними його сторонами умов.

Тобто проведеними торгами та укладеним на їх підставі договором про відступлення права вимоги не породжується у позивача додаткові обов`язки та відповідальність щодо укладеного між ним та банком кредитного договору, оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Отже, після проведення торгів і укладення сторонами договорів купівлі-продажу прав вимоги, обсяг прав та обов`язків позивачки не змінився, оскільки був змінений лише кредитор в існуючому зобов`язанні, а, відтак, відсутні підстави вважати, що проведенням торгів, їх результатами чи укладеними на їх підставі правочинами порушені права позивачки.

Крім того, частиною першою статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частина друга цієї статті).

Отже зміна кредитора, на користь якого слід виконати кредитні зобов`язання, не впливає на обсяг прав і обов`язків ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, встановивши, що позивач не є стороною спірного правочину та нею не доведено порушення її прав або охоронюваного законом інтересу через укладення між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» оспорюваного правочину чи проведення Фондом електронного аукціону в частині продажу права вимоги за кредитним і іпотечним договорами від 03 вересня 2013 року, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Крім того, суд апеляційної інстанції правильно встановив, що паспорт лоту містив усю необхідну інформацію предмету продажу, а тому відповідні доводи касаційної скарги є помилковими.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, відповідністю висновків суду обставинам справи, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Посилання у касаційній скарзі на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 02 червня 2021 року у справі № 552/5052/20 є помилковими, оскільки висновки у справі, яка переглядається, не суперечить висновками Верховного Суду, зробленим у зазначеній справі.

Водночас, недоведеність порушення прав особи, яка оспорює правочини з відчуження права вимоги, не являючись стороною цих правочинів, згідно з усталеною судовою практикою є самостійною підставою для відмови у позові (постанови Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1981цс16, Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі

№ 914/1367/17, від 07 червня 2022 року у справі № 760/2648/18).

Висновки, зроблені апеляційним судом узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду у подібних справах, застосовані правові позиції є релевантними. Судова практика у цій категорії справ є сталою, а відмінність залежить від доказування.

Щодо клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття касаційного провадження

У липні 2022 року від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшло клопотання про закриття касаційного провадження, яке мотивовано тим, що правові висновки щодо застосування норм права, які викладено у постановах Верховного Судута на які посилається заявник касаційної скарги, стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, яка переглядається (пункт 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду

та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними (пункт 5 частини першої статті 396

ЦПК України).

Разом із цим, колегія суддів уважає, що відповідним правовим висновкам Верховного Суду, на які посилається заявник касаційної скарги та які стали підставою для відкриття касаційного провадження, необхідно дати правову оцінку під час касаційного перегляду справи, а тому Верховний Суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття касаційного провадження відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара