Справа № 523/9403/22
Провадження №2/523/4091/22
У Х В А Л А

"19" серпня 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали які надійшли за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Везем Шиппінг" про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу, стягнення авансу, інфляційних втрат, пені та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся через підсистему "Електронний суд" до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Везем Шиппінг" про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу від 26.11.2021 р., стягнення авансу у розмірі 90265,50 грн., суми інфляційних втрат у розмірі 18279,58 грн., пені у розмірі 370991,20 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Позивач своє звернення обгрунтовує як захист прав споживача.

Після надходження та реєстрації зазначеної позовної заяви, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя дійшла висновку, що позов повинен бути залишений без руху виходячи з такого.

За нормами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Закону "Про захист прав споживачів" серед прав, які мають споживачі для задоволення своїх особистих потреб під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, є право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно з нормами ст. 22 Закону захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Саме, виходячи із вказаної норми вимоги ч.3 ст.22 Закону визначається, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Отже, враховуючи предмет спору, а також те, що стягнення моральної шкоди не повязано з недоліком продукції (дефектом в продукції), позивач не підпадає під звільнення від сплати судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди.

Статтею 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ роз`яснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

Відповідно ст.ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», з 1 січня 2022 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2481,00 гривень.

Позивачем моральну шкоду визначено визначено сумою грошових коштів, тому така вимога відноситься до майнової, про що також було вказано в висновках Верховного Суду, постанова від 28 листопада 2018 року справа №761/11472/15-ц.

Згідно до п.1.1) ч.2 ст.4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 992,40 грн та не більше 12 405 грн.

Отже, виходячи із змісту заявлених вимог є необхідним сплатити судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 992,40 грн..

Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 260,261,353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Везем Шиппінг" про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу, стягнення авансу, інфляційних втрат, пені та моральної шкоди - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині визначення розміру судових витрат . Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу складено та підписано 19.08.2022р.

Суддя