Справа № 385/824/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01.09.2022 року року суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Ханас М.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Крушинська Антоніна Андріївна звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.10.2017 року Київським районним у місті Одеса відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2447.

Відповідно до ч.2 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємство і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

На виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України суд звернувся до відповідних органів реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 .

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 12.08.2022 року, наданих Заваллівською селищною радою Голованівського району Кіровоградської області, за даними реєстру територіальної громади Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області громадянин ОСОБА_2 не зареєстрований та не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно відомостей, наданих Гайворонським сектором Управління ДМС України в Кіровоградській області, станом на 04.04.2016 року відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 в картотеці сектору відсутні.

Позивач, звертаючись до Гайворонського районного суду Кіровоградської області, повідомила адресу проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , однак не надала суду жодного підтверджуючого доказу на підтвердження місця проживання/реєстрації відповідача.

Між тим зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що відповідач є громадянином Республіки Азербайджан, шлюб між сторонами був зареєстрований у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Крім того, в мотивувальній частині позовної заяви позивач зазначає, що вони з відповідачем почали проживати окремо, між тим, як свою адресу місця проживання, так і адресу відповідача зазначає: АДРЕСА_1

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Зі змісту указаної норми процесуального права вбачається, що Верховний Суд визначає підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства за умови, якщо обидві сторони проживають за межами України. Іншого тлумачення указана норма не допускає.

У Постанові Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, зазначено, що Верховний Суд України визначає підсудність справи про розірвання шлюбу тільки в разі, якщо ніхто з подружжя не проживає в Україні. Разом з тим, у п. 5 вказаної постанови зазначено, що у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами.

Частиною 4 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Статтею 105 СК України встановлені можливі варіанти розірвання шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок: 1) його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу ; 2) внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу; 3) внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Як зазначено в ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас згідно ч.2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

У позовній заяві позивач щодо визначення підсудності справи покликається, як на зміст ч.2 ст. 28 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача), між тим будь-яких доказів, які б давали їй можливість звернутися з позовом в порядку альтернативної підсудності не надає.

Крім того, у позовній заяві позивач покликається на зміст ч.9 ст. 28 ЦПК України, згідно якої позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Крім того, згідно ч.10 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Статтею 497 ЦПК України визначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Загальні правила підсудності судам України цивільних справ з іноземним елементом передбачено статтею 75 Закону України «Про міжнароджен приватне право».

Згідно до ч.1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право», підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Згідно з пунктами 1, 2, 7 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Таким чином, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відомостей щодо останнього відомого місця проживання відповідача на території України, чи відомостей щодо його постійного місця роботи на території України, або наявності у останнього зареєстрованого майна.

Згідно ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, зважаючи на отриману інформацію про реєстрацію місця проживання відповідача, та у відповідності до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя вважає за необхідне залишити подану позовну заяву без руху.

Для усунення вищезазначених недоліків позивачеві слід зазначити достовірні відомості про відповідача, зокрема, щодо його місця проживання, реєстрації місця проживання або місця перебування в Україні або за межами України, надати суду докази щодо останнього відомого місця проживання чи перебування відповідача, наявності у нього у власності майна, чи відомостей щодо його постійного заняття (роботи) на території України або іншої держави.

Ч.1 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 352-355 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання нею копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з часу її підписання.

Суддя: М. М. Ханас