Ухвала

01 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 473/2811/21

провадження № 61-8416 ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу Вознесенської міської ради Миколаївської області на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 лютого 2022 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області про розірвання договору оренди землі та стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив розірвати договір оренди землі від 30 березня 2021 року, укладений між ним та відповідачем та стягнути з останнього збитки у розмірі 96 161,76 грн, а саме: 60 100,76 грн - сплачена орендна плата за один рік, 36 061,00 грн - оплата послуг виконавця земельних торгів. Посилався на те, що під час укладення договору йому не було відомо, що спірна земельна ділянка має певні обмеження у використанні.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано договір оренди землі, що був укладений 30 березня 2021 року між територіальною громадою міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області та ОСОБА_1 реєстровий № 014/2021. У задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 12 липня 2022 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 лютого 2022 року в частині відмови у задоволенні позову скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким позов про стягнення збитків задоволено. Стягнуто з Вознесенської міської ради Миколаївської області на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 96 161,76 грн. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

До Верховного Суду 26 серпня 2022 року Вознесенська міська рада Миколаївської області подала касаційну скаргу на вказані судові рішення, в якій просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2022 року (на час подання касаційної скарги) - 2 481,00 грн.

Відповідно до положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Зі змісту положень пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України убачається, що у позовах про розірвання договору найму (оренди) ціна позову визначається сукупністю платежів за користування майном протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розмір річної орендної плати становить 60 100,76 грн, розмір збитків, які просить стягнути позивач - 96 161,76 грн.

А отже, з огляду на вимоги пунктів 1, 8 частини першої статті 176 ЦПК України, ціна позову у цій справі становить 276 464,04 грн (60 100,76 * 3) + 96 161,76, що станом на 01 січня 2022 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірівпрожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481*250=620 250).

Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що ця справа становить значний суспільний інтерес серед депутатів та населення міста і має виняткове значення дляВознесенської міської ради Миколаївської області, як учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес імає виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки наведені заявником доводи зводяться до незгоди особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями та не свідчать про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції. Поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа становить значний суспільний інтерес імає для нього виняткове значення.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осібпідлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки Вознесенська міська рада Миколаївської області подала касаційну скаргу на судові рішення з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які не підлягають касаційному оскарженню; зазначивши, при цьому, обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які визнані судом необгрунтованими, тому увідкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Вознесенської міської ради Миколаївської області на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 лютого 2022 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області про розірвання договору оренди землі та стягнення збитків.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслатизаявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара