СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/171/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказувала на те що, вона та її батько - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . на момент смерті батька вони були зареєстровані за вказаною адресою, тому вона вважає, що фактично прийняла спадщину після батька. Зазначала, що вона більше 20 років проживає у Швейцарії. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру нерухомого майна право власності за вищевказану квартиру зареєстроване 25.11.2019 року за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу квартири, виданого 28.02.2012 року Другою київською державною нотаріальною конторою. Зазначає, що ані вона, ані її батько спірну квартиру не продавали. 02.09.2022 року Друга київська державна нотаріальна контора надала відповідь № 4092/01-16 про те, що договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28.02.2012 року Другою київською державною нотаріальною конторою не посвідчувався. У разі невжиття заходів забезпечення позову, поновлення порушених прав заявника, за захистом яких вона має намір звернулась до суду, буде неможливим.

Зважаючи на загрозу наступної реалізації даної квартири третім особам, заявник вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову.

06.09.2022 року заяву про забезпечення позову передано судді в порядку автоматизованого розподілу.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи, що у заяві наявні відомості щодо існуючого спору та намірів заявника звернутись до суду за захистом своїх порушених прав з відповідним позовом, суддя приходить до висновку про задоволення заяви, шляхом накладення арешту на квартиру, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 4 ст. 152 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову -задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.09.2022 року належить ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.О. Твердохліб