Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2022 Справа №607/2290/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: - головуючого судді Братасюка В.М.

- за участі секретаря с/з Мокрій М.О.

позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення (скасування) розміру заборгованості з стягуваних аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення (скасування) розміру заборгованості з стягуваних аліментів. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що у нього наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 32000грн., однак він безробітний, проживав за рахунок пенсії батьків, які померли, у будинку де він мешкав сталась пожежа і він змушений жити в літній кухні за «межею бідності», ніхто йому не допомагає, є особою похилого віку, хворіє, постійних доходів немає, тому просить позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просить вимоги задовольнити з зазначених у позові підстав.

Відповідач щодо задоволення позову заперечила, зауваживши, що він є безпідставний.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини:

На обгрунтування позову посилається на ту обставину, що сторони справи перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1 виданим 04.11.1999 року.

Рішенням Тернопільського районного суду від 17.04.1997 року з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 08.04.1997 р.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду суду від 21.03.2006 р. ухвалено стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, посилаючи з 27.02.2006 р. і до досягнення ним повноліття.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду суду від 17.06.2009 р. вирішено зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини всіх видів доходів до 1/6 частини всіх видів доходів з дня набрання рішенням законної сили та де досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки №53Тернопільської центральної районної лікарні від 22.05.2019року ОСОБА_1 , 1961 року народження, перебуває на диспансерному обліку у лікаря хірурга з діагнозом: діабетична ангіопатія нижніх кінцівок І ст., варикозна хвороба, нижньої лівої кінцівки, й потребує оперативного лікування.

Як вбачається із постанов про повернення виконавчого документа стягувачу від 16.02.2018року у ВП №2361197 та ВП №16107966 виконавчий лист №2-1938 виданий 19.05.2006року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, посилаючи з 27.02.2006 р. і до досягнення ним повноліття та виконавчий лист №2-3143 виданий 25.11.2009року про зменшення розміру стягуваних аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини всіх видів доходів до 1/6 частини всіх видів доходів з дня набрання рішенням законної сили та де досягнення дитиною повноліття повернуті стягувачу згідно п.2. ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», заходи щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними.

Зазначене підтверджується і повідомленням Тернопільського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №32565 від 12.08.2020року, вказано, що на дату завершення виконавчого провадження заборгованість зі сплати аліментів (згідно розрахунку від 27.04.2017року) становила 31887,20грн.

Відповідно до Акту №43 обстеження житлово-побутових умов від 06.10.2021року, встановлено, що ОСОБА_1 проживає в умовах, що потребують покращення, будинок після пожежі, потребує капітального ремонту, ОСОБА_1 не отримує пенсії та не працює, потребує матеріальної допомоги та покращення житлово-побутових умов.

Згідно відповіді управління соціального захисту населення Тернопільської райдержадміністрації Тернопільської області від 25.02.2021року ОСОБА_7 повідомлено, що він буде мати право на звернення із заявою з комплектом документів для призначення державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю.

Вирішуючи спір суд наголошує наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя кого з них та в інших випадках.

Згідно із ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, суд приходить до переконання, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки хоча й Судом встановлено, що позивач є літнього віку, перебуває у важкому матеріальному становищі потребує покращення житлово-побутових умов внаслідок пожежі будинку, що мала місце у 2021року, а також потребує операційного лікування, однак позивачем не доведено, що заборгованість по сплаті аліментів виникла саме внаслідок зазначених обставин, виконавчі провадження зі стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів є завершеними у 2018році, довідки, яка б підтверджувала наявність заборгованості зі сплати аліментів позивачем не подано, як і не доведено наявність тяжких обставин чи хвороби, приймаючи до уваги суд які міг би повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами. Суд зауважує, що ОСОБА_1 є працездатного віку (не має встановленої групи інвалідності, не перебуває на пенсії) і мав би усвідомлювати свій обов`язок щодо матеріального забезпечення дітей, які мають інвалідність, та не створювати боргу з нарахованих аліментів.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 223, 259, 263, 265, 280 ЦПК України, ст. 180, 183, 192, 197 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення (скасування) розміру заборгованості з стягуваних аліментів - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. М. Братасюк