Справа №:755/3897/22
Провадження №: 2/755/3732/22
"20" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Слободянюк А.В.,
за участю секретаря - Бовкун М.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про визнання позову в цивільні справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстицї (м. Київ), про оспорювання батьківства, -
У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.
02.08.2022 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстицї (м. Київ), про оспорювання батьківства.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.08.2022 року первісний та зустрічний позови об`єднано в одне провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.09.2022 року.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.09.2022 року первісний позов про позбавлення батьківських прав за заявою ОСОБА_1 залишено без розгляду.
20.09.2022 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 , у якому відповідачка визнає позов та підтверджує ту обставину, що позивач не є батьком ОСОБА_3 , 2018 року народження.
Відповідач у підготовчому судовому засіданні заяву про визнання позову підтримала, просила її задовольнити.
Позивач в підготовчому засіданні при вирішенні заяви відповідача зазначає, що він дійсно не є біологічним батьком дитини. Представник позивача ОСОБА_4 при вирішенні питання про визнання відповідачем позову покладалась на розсуд суду, посилаючись на те, що визнання позову в даній категорій справ не може бути підставою для задоволення позову.
Представник третьої особи Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстицї (м. Київ) в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи.
Суд, вивчивши заявлене клопотання, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Вказаною нормою закону чітко встановлено, що лише доведення відсутності кровного споріднення є підставою для задоволення позову та відповідно виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Натомість у матеріалах справи відсутні будь-які належні, достатні та достовірні докази у розумінні положень ст.ст. 76-80 ЦПК України на підтвердження відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною, а саме по собі визнання відповідачем позову не є відповідним доказом.
За відсутності доказів стосовно наявності або відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною, відповідне визнання відповідачем позову суперечить закону та порушує права і інтереси малолітньої дитини, що є підставою для відмови у прийняття визнання позову та продовження розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 259-261, 353-355 ЦПК України, ст. 136 СК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Відмовити у прийняті визнання відповідачем ОСОБА_1 позову в межах розгляду цивільної справи за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстицї (м. Київ), про оспорювання батьківства.
Продовжити розгляд цивільної справи за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстицї (м. Київ), про оспорювання батьківства.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 21 вересня 2022 року.

Суддя А.В. Слободянюк