ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.

за участю секретаря: Гапонової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Фастів заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2022 р. по цивільній справі № 381/4398/21 (провадження № 2/381/211/22) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

встановив:

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2022 р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчаннябуло задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на його утримання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 09 грудня 2021 року і до закінчення ОСОБА_2 навчання у Інституті управління, технологій та права Державного університету Інфраструктури та технологій Міністерства освіти і науки України, ІІІ-ІV рівня акредитації, а саме до 30 червня 2023 року.

У липні 2022 року представник відповідача адвокат Ничик А.В. звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд заочного рішення. Заяву мотивувала тим, що про заочне рішення суду від 14 червня 2022 року відповідачу ОСОБА_3 стало відомо після ознайомлення його представника із матеріалами справи. Зазначає, що повістки про розгляд справи саме 14 червня 2022 року, відповідач не отримував, заяви на отримання смс повістки не надавав. Посилається на те, що судом не було всебічно та в повному обсязі досліджено всі докази та всі обставини справи щодо предмету та підстав заявлених позовних вимог. Неповідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи позбавила його права бути присутнім в судовому засіданні та скористатися своїми законними правами на подання відзиву та обґрунтування своєї позиції, а також подачу доказів. Тому, представник просила суд переглянути та скасувати заочне рішення Фастівського міськрайонного суду у справі № 381/4398/21.

Заявник та його представник в судове засідання на неодноразові виклики не з`явилися. Представником заявника, 31 серпня 2022 року на електронну адресу суду направлено заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із її участю в судових засіданнях призначених в приміщенні Київського апеляційного суду.

Між тим, суд не приймає до уваги подану представником ОСОБА_4 заяву про відкладення, оскільки в призначене судове засідання, задля підтримання заяви про перегляд заочного рішення до суду міг з`явитися і сам відповідач ОСОБА_1 , проте вказаного не зробив.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися.

Оскільки, учасники справи в судове засідання не з`явилися, їх неявка відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення у їх відсутність.

Дослідивши подану заяву та матеріали цивільної справи № 381/4398/21, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у разі відсутності зазначених вище підстав суд може своєю ухвалою залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Так, сторона відповідача вказує на те, що відповідача ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про розгляд справи, у зв`язку із чим його було позбавлено права бути присутнім в судовому засіданні та скористатися своїми законними правами на подання відзиву та обґрунтування свої позиції, а також подачу доказів.

Між тим, суд не приймає до уваги твердження сторони відповідача, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, відповідач неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить наступне:

роздруківка з офіційного сайту Укрпошти 813, з якої вбачається, що позовну заяву з додатками, ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та повістку про виклик до суду в судове засідання призначене на 16 березня 2022 року, відповідач отримав особисто 19 лютого 2022 року (а.с. 55);

рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 796, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримав судову повістку про виклик в судове засідання призначене на 02 червня 2022 року (а.с.50);

повернутий на адресу суду конверт із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 68).

У відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, судом відзначається, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі № 12307/16 «В`ячеслав Корчагін проти Росії», вказано, що попри те, що особа не отримала судову повістку, її право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, порушено не було.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_3 повідомлявся судом вчасно та належним чином про призначені у цивільній справі № 381/4398/21 судові засідання, у зв`язку із чим мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити щодо вимог позивача в стадії судового розгляду справи, з`явившись в судове засідання, подавши відзив на позов чи забезпечивши участь свого представника при розгляді справи.

Більш того, стороною відповідача не повідомлено суд про поважність причин неявки відповідача в судові засідання.

Окрім того, надані стороною відповідача докази не є такими, що могли б вплинути на зміст заочного рішення, а тому заява про перегляд заочного рішення є необґрунтованою та безпідставною.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 285, 287, 288 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2022 р. по цивільній справі № 381/4398/21 (провадження № 2/381/211/22) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.А. Осаулова