єдиний унікальний номер справи 546/677/22
номер провадження 2-з/546/33/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

23 вересня 2022 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Зіненко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

встановив:

21 вересня 2022 року до суду звернувся ОСОБА_1 з вищевказаною заявою, у якій зазначив, що він має намір звернутися до суду із позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Свою заяву обґрунтовує тим, що у провадженні Решетилівського районного суду перебувала справа за його позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та поділ майна, яка на даний момент перебуває на розгляді в Полтавському апеляційному суді.

05 вересня 2022 року ухвалою Полтавського апеляційного суду було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на спірну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

16 вересня 2022 року старшим державним виконавцем Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шут Тамарою Олексіївною було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та не було накладено арешт на спірну квартиру у зв`язку зі зміною власника. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником спірної квартири, на підставі договору-купівлі продажу від 07.09.2022, є ОСОБА_3 . Так, ОСОБА_2 , володіючи інформацією про незавершені судові справи щодо спірного майна та знаючи про ухвалу Полтавського апеляційного суду про накладення арешту на спірну квартиру, вчинила 07.09.2022 правочин з відчуження майна на користь ОСОБА_3 .

З огляду на вищезазначене ОСОБА_1 вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить в майбутньому виконання рішення суду у даній справі.

Посилаючись на вищезазначені обставини, ОСОБА_1 просить задовольнити заяву та накласти арешт на спірну квартиру та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо спірного майна.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд в судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи).

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається суддею не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заява надійшла до суду 21.09.2022, розгляд якої проводився 22.09.2022 із врахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суддя, розглянувши в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, доходить висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України визначає види забезпечення позову. Одними із видів забезпечення позову, який визначений в п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, є, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії.

Суддею встановлено, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.09.2022 у справі № 546/110/22 було накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

16 вересня 2022 року старшим державним виконавцем Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шут Тамарою Олексіївною було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки власником квартири є ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 .

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником спірної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору-купівлі продажу від 07.09.2022, є ОСОБА_3 .

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 826/9263/17 викладено висновок, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволенні вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Із доводів заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів вбачається, що предметом майбутнього позову є визнання недійним договору купівлі-продажу квартири.

Дослідивши вказані заявником обставини, суддя вважає, що існує наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову ОСОБА_1 . При цьому заявлений захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру є співмірним з позовом, на звернення з яким ОСОБА_1 має намір звернутися, натомість невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися.

Також суддя вважає за необхідне зазначити, що повернення відділом державної виконавчої служби виконавчого документу з підстав неможливості виконання ухвали Полтавського апеляційного суду не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову у випадку не реалізації ним права на та звернення виконавчого документа до виконання. Право вибору вчинення процесуальних дій належить виключно позивачеві.

При цьому, суддя зазначає, що накладення арешту на квартиру не порушить прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , так як носить тимчасовий характер.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що вимога заявника про заборону іншим особам вчиняти будь-які дії відносно квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є необґрунтованою, оскільки саме по собі накладення арешту забороняє вчиняти будь-які дії щодо майна.

Також, суддею встановлено, що відсутні підстави, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, для обов`язкового зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 149, 150-153, 157, 247, 260, 353 ЦПК України, роз`ясненнями, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення спору по суті у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

В іншій частині заяви відмовити.

У порядку ч. 2 ст. 157 ЦПК України копію даної ухвали направити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для відому, та до Решетилівського відділу Державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - для виконання.

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її підписання 23 вересня 2022 року, та підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», для пред`явлення виконавчого документа.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.В. Зіненко