Ухвала

30 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 2/1522/12668/11

провадження № 61-8094ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» про визнання незаконними наказів про звільнення та запису в трудовій книжці, зміни причини та формулювання звільнення, зобов`язання надати довідку для державного службовця та сплатити разову допомогу у розмірі десятикратного окладу, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, стягнення різниці у заробітку, сплати середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2014 року, у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

18 серпня 2022 року, тобто зі значним пропуском строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить судові рішення скасувати.

Касаційна скарга містить клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, з зазначенням того, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції заявник отримав лише через пів року після написання заяви до Одеської обласної прокуратури щодо її приховування, а після цього, як зазначає, намагався добитися справедливості у рамках кримінального провадження, але десятки досудових кримінальних проваджень фальшуються слідчими ДБР та кінцеві рішення не приймаються, не надавши, при цьому, жодних підтверджуючих документів про наведені доводи суттєвого пропуску процесуального строку, враховуючи, що заявник звернувся до суду з касаційною скаргою лише 18 серпня 2022 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частин першої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» від 03 грудня 2003 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається указувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні строки інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Подана касаційна скарга та заява про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не містять посилань на випадки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України, за наявності яких суд касаційної інстанції може визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку подачі касаційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судових рішень.

Ураховуючи викладене, доводи заявника щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення не заслуговують на увагу, оскільки положення частини третьої статті 394 ЦПК України підлягають застосуванню незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження за відсутності зазначених вище посилань.

Разом з цим суд зауважує, що саме ОСОБА_1 звертався до суду апеляційної інстанції зі скаргою, тому мав цікавитись її розглядом. Крім того, повний текст ухвали апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2014 року було оприлюднено на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) 10 липня 2014 року, однак заявник звернувся до суду з касаційною скаргою лише 18 листопада 2021 року, отже суд констатує, що заявник не скористався своїми процесуальними правами, не проявив належної обачності у захисті своїх прав, хоча йому надавався достатній процесуальний строк на оскарження судового рішення.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (статті 43, 49 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Заявник не демонстрував готовність брати участь у розгляді цієї справи.

Ураховуючи те, що касаційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу більше ніж одного року з дня ухвалення ухвали апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2014 року, повний текст якої оприлюднено, згідно з даними з офіційного сайту ЄДРСР, 10 липня 2014 року, й заявником не зазначено виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України для поновлення строку на касаційне оскарження, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» про визнання незаконними наказів про звільнення та запису в трудовій книжці, зміни причини та формулювання звільнення, зобов`язання надати довідку для державного службовця та сплатити разову допомогу у розмірі десятикратного окладу, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, стягнення різниці у заробітку, сплати середнього заробітку відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара