Справа № 350/1775/21
Провадження № 22-ц/4808/518/22
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду, ухвалене головуючим суддею Пуликом М.В. 14 січня 2022 року, повний текст якого складено 21 січня 2022 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги були мотивовані тим, що у сторін по справі є спільна дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 вказала, що дитина проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. Зазначила, що рішенням Рожнятівського районного суду від 09.07.2020 присуджено стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дочки в розмірі 1200 грн щомісячно. ОСОБА_1 вказала, що на даний час розмір аліментів, стягуваних вищезгаданим рішенням суду, є занадто низьким, а вона не має змоги на достатнє матеріальне утримання дитини. На думку позивачки, відповідач в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки є матеріально забезпеченим, отримує високу грошову допомогу в Іспанії, має у власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також є власником елітного автомобіля BMW Х5 та автомобілів «Фольксваген» та «Форд», які здає в оренду. За таких обставин, позивач просила суд збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 14 січня 2022 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, стягуваних рішенням Рожнятівського районного суду від 09 липня 2020 року. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неналежне з`ясування всіх обставин справи. На думку апелянта, місцевий суд всупереч положенню ст. 192 СК України, а також позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 29.01.2021 (справа №303/369/20) та від 16.09.2020 (справа №565/2071/19), не дослідив факту зміни матеріального становища платника аліментів в період з 09.07.2020 по дату звернення позивача з заявою про збільшення аліментів. На думку апелянта, суд не звернув увагу, що рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 було і на момент призначення розміру аліментів попереднім судовим рішенням та про факт наявності у відповідача майна було відомо позивачці. Апелянт вважає, що місцевий суд не провів належного дослідження доказів та дійшов до висновку про збільшення витрат на дитину, хоча про дану обставину позивач не згадувала.

Просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У надісланому на адресу апеляційного суду відзиві ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги заперечила, оскаржене рішення вважає законним і обґрунтованим. Зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги наявність значної кількості рухомого та нерухомого майна, чого не було станом на 09.07.2020 при ухваленні рішення про стягнення аліментів. Зокрема, відповідач придбав нові автомобілі та відчужив старі, чим, на думку позивачки, покращив свій матеріальний стан. ОСОБА_1 вказує, що в тексті позовної заяви вона зазначала про те, що протягом 2020-2021 пройшла значна інфляція та зріс прожитковий мінімум. Крім того, в судовому засіданні позивач зазначала про збільшення витрат на дитину. Вказує, що факт погіршення її матеріального становища підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення, з якої вбачається, що розмір отримуваної позивачкою соціальної допомоги зменшився з 4124,30 грн на місяць до 1947,50 грн на місяць. Просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції з врахуванням ст. ст. 180, 181, 184, 182 та 192 СК України, матеріального становища, суми стягуваних на час ухвалення рішення аліментів та обов`язку обох батьків щодо утримання дитини, дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі по 3000 грн щомісячно на утримання дочки. Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам судове рішення в даній справі відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рожнятівського районного суду від 09 липня 2020 року із відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1200 грн щомісячно (а.с 5-6).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З огляду на вищенаведене, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я, а відповідно до статей 12, 81 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин подавши відповідні докази.

Частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Як передбачено статтями 79, 80 ЦПК достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів зауважує, що після ухвалення рішення 09 липня 2020 року про стягнення з відповідача аліментів у суму 1200 грн останнім було придбано три автомобілі, що підтверджується довідкою НАІС ДДАІ та свідчить про покращення матеріального стану ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Зважаючи на особу платника аліментів: працездатний, має майно, на утримання якого несе витрати (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 ) є власником чотирьох автомобілів, три з яких придбані після ухвалення рішення про стягнення аліментів, та беручи до уваги вік дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також матеріальне становище матері ОСОБА_1 з якою дитина проживає та яка отримує державну допомогу як малозабезпечена сім`я, колегія суддів приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі 3 000 грн є помірною сумою, необхідною для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Зважаючи на зазначене, суд першої інстанції на підставі ч.1 ст. 192 СК України, враховуючи у системному зв`язку положення ч.2 ст.182 СК України, дійшовши до правильного висновку про зміну матеріального стану відповідача, ухвалив рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання доньки з 1200 грн до 3000 грн.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Рожнятівського районного суду від 14 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 31 березня 2022 року.