2-4353/10
4-с/465/14/22
У Х В А Л А

судового засідання

13.09.2022 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

слідчого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Сеньків А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяка Назарія Олеговича, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяка Н.О. щодо винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника.

Свою скаргу мотивує тим, що 06.05.2020 року Державний виконавець Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяк Н.О. виніс Постанову про відкриття виконавчого провадження №61967165, на виконання виконавчого листа №2-4353/10 виданого 02.11.2010 року Франківським районним судом м. Львова. В подальшому, 01.06.2020 року винесена постанова про арешт коштів боржника. Про існування такий постанов скаржнику стало відомо 09.06.2020 року. Вважає, що зазначені постанови є незаконними та необгрунтованими, винесені з порушенням чинного законодавства. Заболотний зазначає, що його, як сторону виконавчого провадження не було повідомлено про відкриття такого провадження. А також, без повідомлення винесено постанову про накладення арешту на заробітну плату, яка знаходиться на банківській карті № НОМЕР_1 , що знаходиться на обслуговуванні в АТ КБ «ПриватБанк». На виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 10.07.2015 року у цивільній справі №465/2847/15-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 винесено виконавчий документ виконавчий лист від 22.07.2015 року №465/2847/15-ц. Згідно з даним виконавчим листом постановлено стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 для утримання в розмірі Ѕ від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 28.04.2015 року. В подальшому державним виконавцем винесено відповідну постанову. Відтак ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що Постанова від 06.05.2020 року Державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяк Н.О. про відкриття виконавчого провадження №61967165, на виконання виконавчого листа №2-4353/10 виданого 02.11.2010 року Франківським районним судом м. Львова, та від 01.06.2020 року про арешт коштів боржника, є таким, що суперечить вимогам законодавства України, оскільки з боржника стягується більше як 50% від його доходу. Відтак, враховуючи вищевказані обставини, просить скасувати постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника від 01.06.2020 року ВП№61967165, скасувати арешт картки заробітної плати № НОМЕР_1 (АТ КБ «ПриватБанк», зобов`язати Дердавного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Романяка Н.О. винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа №2-4353/10 виданого 02.11.2010 року Франківським судом м. Львова.

Скаржник в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд даної скарги без його участі, скаргу підтримує у повному обсязі, просить таку задовольнити.

Головний державний виконавець Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяк Н.О. на розгляд скарги не з`явився про причини неявки суду не повідомив, однак, відповідно до ст. 450 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до вимог ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова 10.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 позовні вимоги задоволено та постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Ѕ усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, починаючи з 28.04.2015 року, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Відповідно до Виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова від 10.07.2015 року встановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Ѕ усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, починаючи з 28.04.2015 року, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Згідно з Постановою Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження 06.05.2020 року №61967165.

Постановою Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 01.06.2020 року про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

З довідки АТ КБ «Приватбанк» від 12.08.2020 вбачається, що ОСОБА_1 станом на 12.08.2020 р. має в АТ КБ «Приватбанк» картку № НОМЕР_2 , яка підключена до зарплатного проекту ТОВ РІТЕЙЛ УКРАІНА. Також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

Приписами ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення та дії державного виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеномустаттею 35-1Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно достатті 15-1Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно достатті 19-1Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно достатті 26-1Закону України "Про теплопостачання",статті 18-1Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно доЗакону України"Провпорядкування питань,пов`язаних іззабезпеченням ядерноїбезпеки",на коштина іншихрахунках боржника,накладення арештута/абозвернення стягненняна якізаборонено законом.

Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно з приписами ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Кодексом законів України про працю та Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежності від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємств здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За змістом роз`яснень, що містяться у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Отже, судом встановлено, що картка/рахунок № НОМЕР_1 який відкрито у АТ КБ «Приватбанк» не має спеціального режиму використання та звернення стягнення на неї не заборонено законом, але як вбачається з АТ КБ «Приватбанк» даний рахунок підключено до зарплатного проекту ТОВ РІТЕЙЛ УКРАІНА та здійснюються відрахування по заробітній платі з підприємства, з яким боржник перебуває у трудових відносинах, тому накладання державним виконавцем арешту на рахунок боржника, на який зараховується заробітна плата обмежує його конституційні права на своєчасне отримання винагороди на працю.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, щодо зобов`язання Державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяка Назарія Олеговича скасувати, вчинений в межах виконавчого провадження №61967165 арешт коштів ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк», що знаходяться на рахунку (картка/рахунок № НОМЕР_1 ), який призначений для виплати заробітної плати та накладений постановою про арешт коштів боржника від 01.06.2020 року ВП №61967165, в іншій частини відмовити у задовлені скарги відмовити оскльки державний виконавець діяв з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 447-451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяка Назарія Олеговича - задовольнити частково.

Зобов`язати Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) скасувати, вчинений в межах виконавчого провадження № 61967165 арешт коштів боржника ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк», що знаходяться на рахунку (картка/рахунок № НОМЕР_1 ), який призначений для виплати заробітної плати від ТОВ РІТЕЙЛ УКРАІНА та накладений постановою про арешт коштів боржника від 01.06.2020 року ВП №61967165.

У задоволені іншої частини скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Мартьянова С.М.