Справа № 681/240/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

заявниці та заінтересованої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження у залі суду в м. Полонне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

встановив:

25 березня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить суд видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , поклавши на нього на строк шість місяців обов`язки заборонивши перебувати в місці спільного проживання разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити наближатися на відстань ближче 100 м до місця їхнього проживання.

В обґрунтування заяви зазначала, що вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_2 проживає за вказаною вище адресою, хоча у нього є власний будинок в с. Малі Каленичі Шепетівського району. Однак останній, кілька років поспіль та по теперішній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, постійно вчиняє щодо неї домашнє насильство, а саме: психологічне насильство, яке полягає у словесних образах, нецензурній лайці, приниженні, погрозах фізичною розправою, залякуванні, контролі у пересуванні, вимаганні, щоб вона не проживала у своїй квартирі; фізичне насильство - ляпаси, стусани, шарпання за волосся, нанесення побоїв, кидання у неї різноманітних предметів; економічне насильство - псує майно у орендованому нею будинку, в якому вона проживає з неповнолітнім сином, та погрожує відбиранням належних їй грошових коштів.

У зв`язку з вчиненням домашнього насильства щодо неї заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів та за рішеннями суду ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України. Однак, останній продовжує вчиняти протиправні дії щодо неї та на будь-які заходи впливу правоохоронних органів не реагує, тому вона звернулася із даною заявою до суду.

Ухвалою судді від 25.03.2022 року заяву прийнято до розгляду за правилами окремого провадження та призначено судове засідання по справі.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 заяву підтримала із зазначених у ній підстав та просила дану заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , пояснив, що в нього є де мешкати та зазначив, що більше не буде сваритися із колишньою дружиною.

Заслухавши пояснення, перевіривши письмові матеріали справи, суд зазначає про таке.

Встановлено, що заявниця співмешкає з ОСОБА_2 у будинковолодінні, розташованому по АДРЕСА_1 .

04.08.2020 року приблизно о 11:00 год. за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме: висловлювався у її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 16.10.2020 року ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 7 діб.

Окрім того, 26.12.2020 року приблизно о 15:40 год. за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 повторно протягом року вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 психологічний вид домашнього насильства, а саме: висловлювався у її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 15.01.2021 року ОСОБА_2 визнано винним за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення увиді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340 грн.

Не припиняючи умисні дії 27 та 30 січня 2021 року приблизно о 18:00 години за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 повторно, протягом року вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 психологічний вид домашнього насильства, а саме: висловлювався у її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 04.02.2021 року ОСОБА_2 по вищезазначених фактах визнано винним за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

ОСОБА_1 05 червня 2021 року подала заяву до ВПД №3 Шепетівського РУП про систематичне вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 , в якій просила внести дані відомості до ЄРДР , щодо вчинення кримінального правопорушення.

Вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 15.09.2021 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначено покарання у виді 170 годин громадських робіт.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.п.3, 4, 14 та 17 ч.1 ст.1 названого Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За положеннями п.7 ч.1 ст.1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно ч.3 ст.26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону).

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року в справі № 363/3496/18 (провадження № 61-4830св19), 26 вересня 2019 року в справі № 452/317/19-ц (провадження № 61-12915св19), від 17 червня 2020 року в справі № 509/2131/18 (провадження № 61-271св19), від 23 грудня 2020 року в справі № 753/17743/19 (провадження № 61-23053св19), від 24 лютого 2021 року в справі № 570/2528/20 (провадження № 61-16103св20).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Факти систематичного вчинення заінтересованою особою домашнього насильства по відношенню до заявниці, які проявлялися у нецензурних висловлюваннях, а також погрозах фізичною розправою підтверджуються, зокрема вироком суду від 15.09.2021 про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ст.126-1 КК України.

Врахувавши характер вчинених ОСОБА_2 протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність чергового вчинення ним домашнього насильства, а також нагальну необхідність захисту прав ОСОБА_1 від домашнього насильства, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_2 обмежувального припису у вигляді тимчасової заборони строком на шість місяців перебувати в місці проживання заявниці та наближатися на відстань ближче ніж на 100 метрів до будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись наведеним, ст.ст.259, 265, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на нього на строк шість місяців обов`язки перебувати та наближатись на відстань 100 (сто) метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Про видачу судового припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити відділ поліцейської діяльності № 3 (м. Полонне) Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Шепетівську районну державну адміністрацію Хмельницької області та виконавчий комітет Полонської міської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявниця - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомо, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: