Справа № 355/1788/21
Провадження № 2/355/486/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Котенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,7969 га розташована на території Коржівського старостинського округу (бувша Коржівська сільська рада) Броварського (бувшого Баришівського) району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до законодавства України позивачка ОСОБА_1 в шестимісячний термін звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім неї до нотаріальної контори звернувся її син відповідач по справі, ОСОБА_2 . Однак на даний час ОСОБА_2 на спадкову земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,7969 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Коржівського старостинського округу (бувшої Коржівської сільської ради) Броварського (бувшого Баришівського) району Київської області не претендує та не має наміру оформляти документи, що посвідчують право власності на спадкову земельну ділянку.

Однак у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,7969 га розташовану на території Коржівського старостинського округу (бувша Коржівська сільська рада) Броварського (бувшого Баришівського) району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка закріплена за ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 нотаріусом позивачці було відмовлено в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Разом з позовною заявою представник позивача ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про витребування доказів, про наявність чи відсутність спадкової справи після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.07.2022 постановлена ухвала про відкриття провадження по справі та задоволено клопотання представника про витребування доказів.

26.07.2022 на адресу суду надійшла копія спадкової справи ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28.07.2022 від представника Баришівської селищної ради Броварського району Київської області надійшло клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі їх представника.

14.09.2022 від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, просив Суд позов задовольнити.

У судове засідання сторони не з`явились.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки, ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 06.01.2022 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,7969 га розташована на території Коржівського старостинського округу (колишня назва Коржівська сільська рада) Броварського (бувшого Баришівського) району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до законодавства України позивачка 19.12.2006 звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 30).

Крім неї до нотаріальної контори звернувся син позивачки - відповідач по справі, ОСОБА_2 (а.с. 29).

Однак на даний час ОСОБА_2 на спадкову земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,7969 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Коржівського старостинського округу (бувшої Коржівської сільської ради) Броварського (бувшого Баришівського) району Київської області не претендує та не має наміру оформляти документи, що посвідчують право власності на спадкову земельну ділянку про що написав відповідну заяву до суду про визнання позовних вимог.

У видачі свідоцтва про право на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,7969 га розташовану на території Коржівського старостинського округу (бувша Коржівська сільська рада) Броварського (бувшого Баришівського) району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка закріплена за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 нотаріусом позивачці було відмовлено в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, про що Баришівською районною державною нотаріальною конторою видано лист - відмову вих. №1228/02-14 від 18.11.2021 (а.с. 14).

Згідно із ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

У ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) міститься важливе положення: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо спадкоємець подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) передбачено, що прийняте спадкове майно визнається власністю спадкоємця з часом відкриття спадщини.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 : Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернувся до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право спадкодавця на спадкове майно.

При цьому пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (Цивільного кодексу України).

Також статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого чоловіка, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно не може, право позивача підлягає захисту.

Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на спадкове майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , картка платника податків - НОМЕР_3 , право на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,7969 га розташовану на території Коржівського старостинського округу (бувша Коржівська сільська рада) Броварського (бувшого Баришівського) району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.Червонописький