ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року м. Чернівці

справа № 718/2403/15-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Литвинюк І.М., Височанської Н.К.

секретар Тодоряк Г.Д.

з участю представника АТ КБ «ПриватБанк» - Бацей Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шивкеник Наталії Євгенівни, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2022 року (головуючий у 1-й інстанції Мінів О.І.),-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Кіцманського відділу ДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шивкеник Наталії Євгенівни.

Скаргу мотивовано тим, що 24.05.2016 року Кіцманським районним судом Чернівецької області винесено рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, а саме: солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №CVI0AU00040016 від 26.06.2007 року в сумі 40972,25 доларів США, що за курсом 21.29 грн., відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10. 15 року складає 872 299,20 гривень.

Посилається на те, що відповідно до ухвали Кіцманського районного суду від 03.03.2022 року, заяву представника АТ «ПриватБанк» задоволено та видано дублікат виконавчого листа по справі №718/2403/15 виданого 06.02.2017 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором.

_______________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/730/22

13.06.2022року, на підставі виконавчого листа №718/2403/15-ц виданого 18.03.2022 року, відкрито виконавче провадження ВП №69212668 про стягнення з ОСОБА_1 - 13084,49 грн.

20.07.2022 року на адресу філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Зазначала, що дії державного виконавця Шивкеник Н.Є. є протиправними, оскільки нею не враховано, що єдиним джерелом доходів ОСОБА_1 є заробітна плата в Філії «Пасажирська компанія АТ «Українська залізниця», і такими діями державний виконавець залишила її без засобів існування у період воєнного стану на території України.

Старшим державним виконавцем не враховано, що з 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України №2129-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого зокрема припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника. Визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Просила визнати дії старшого державного виконавця Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Шивкеник Наталії Євгенівни щодо стягнення з заробітної плати ОСОБА_1 коштів - протиправними, та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП 69212668 від 28 червня 2022 року старшого державного виконавця Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Шивкеник Наталії Євгенівни щодо стягнення з заробітної плати ОСОБА_1 коштів в сумі 14642,93 грн.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення АТ КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для його скасування.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що боржницею ОСОБА_1 до заяви не долучено жодних доказів на підтвердження залишення її без засобів до існування внаслідок дій державного виконавця, зокрема про відомості щодо розміру стягнення з доходів боржника, які вона отримує у Філії «пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця». З матеріалі справи взагалі не вбачається, що державним виконавцем, на дії якого поскаржилася боржниця, звернуто стягнення на заробітну плату згідно ВП «69212668 у такому розмірі, внаслідок якого вона залишена без засобів до існування, і яка унеможливлює утримання боржниці чи її сім`ї.

Посилався на те, що судом першої інстанції не враховано, що оскаржуваною постановою від 28.06.2022 року арешт не накладався, натомість звернено стягнення на заробітну плату, та інші доходи боржника, тому безпідставно її скасував.

Вважав, що значні грубі порушення судом першої інстанції основоположних засад та принципів здійснення правосуддя є беззаперечною підставою для скасування судового рішення у даній справі, оскільки наявні всі підстави для відмови у задоволення скарги боржника.

Суд першої інстанції не перевірив зміст доказів скаржника, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, оскільки у справі відсутні обґрунтовані та доказові вимоги боржника.

За таких обставин суд першої інстанції неправомірно постановив оскаржувану ухвалу.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення про задоволення його скарги в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваної ухвали, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвала суду першої інстанції вказаним положенням закону не відповідає.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Положеннями частин першої, другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь, чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи 24.05.2016 року Кіцманським районним судом винесено рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, а саме: стягнуто солідарно за кредитним договором №CVI0AU00040016 від 26.06.2007 року в сумі 40972,25 доларів США, що за курсом 21,29 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10.15 року складає 872 299,20 грн..

13 червня 2022 року, на підставі виконавчого листа №718/2403/15-ц виданого 18.03.2022 року, відкрито виконавче провадження ВП №69212668 про стягнення з ОСОБА_1 - 13084,49 грн. судового збору.

28 червня 2022 року постановою державного виконавця звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Звертаючись до суду із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Кіцманського відділу ДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шивкеник Наталії Євгенівни, Кравчук І.В. посилалася на те, що дії державного виконавця щодо стягнення із її заробітної плати заборгованості по виконавчому проваджені, є протиправними, оскільки єдиним її джерелом доходів є заробітна плата.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга, третя статті 451 ЦПК України).

В ч. 2 с. 48 Закону України «Про виконавче провадження» наведено перелік коштів та рахунків, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту, зокрема на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

У частинах першій, третій статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків (стаття 70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Постановою старшого державного виконавця Кіцманського відділу ДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шивкеник Н.Є. від 28 червня 2022 року звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , які вона отримує у філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», шляхом здійснення відрахувань із доходів боржника у розмірі 20 % до повного погашення загальної суми боргу 14642,93 гривні (а.с.4).

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому частина перша та друга стаття 48 Закону № 1404-VIII чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 щодо неправомірності дій державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне отримання таких виплат, тобто рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції, оскільки звертаючись до суду за захистом свого порушеного права ОСОБА_1 просила суд скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, а не оскаржувала постанову про арешт коштів боржника. Оскаржуваною постановою арешт не накладався.

Судом першої інстанції було досліджено постанову про арешт коштів боржника від 13.06.2022 року, проте вказана постанова не була предметом розгляду даної скарги.

В порушення норм матеріального права судом першої інстанції не враховано, що оскаржуваною постановою арешт не накладався, натомість звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Обґрунтованими та підставними є доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили що оскаржуваною постановою, боржника залишено без засобів до існування.

Судом першої інстанції не встановлено розміру відрахувань із заробітної плати, яку вона отримує від філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» внаслідок якого ОСОБА_1 залишена без доходів, а скаржником в свою чергу не надано доказів на підтвердження вказаних нею у скарзі обставин.

Приписами ч.1 ст.2 ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року №95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятись від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Однак матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили, що відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 проводиться в такому розмірі, який унеможливлює утримання її та її сім`ї, і чи взагалі проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що жодних належних доказів на підтвердження викладених в скарзі обставин не правомірності дій державного виконавця, чи незаконності постанови від 28.06.2022 року, ОСОБА_1 не надано.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і дають підстави для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми права, які регулюють спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи наведене колегія суддів із урахуванням вказаних норм матеріального і процесуального права, релевантної судової практики на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм права, а тому її слід скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Кіцманського відділу ДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області ПЗМУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шивкеник Н. Є..

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У відповідності до пункту 2 частини другої статті 141ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Отже, з урахуванням вимог процесуального закону з ОСОБА_1 слід стягнути на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» сплаченого ним судового збору в сумі 2481 гривні за подання до суду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задовольнити.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2022 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Кіцманського відділу ДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шивкеник Наталії Євгенівни, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2481 гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата складання повного тексту постанови 26 вересня 2022 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: І.М. Литвинюк

Н.К. Височанська