Провадження № 2-о/761/268/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко Ірина Олександрівна, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою,

встановив:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою.

При вирішенні питання про відкриття провадження, суддею встановлено, що заява не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померло.

Згідно ч. 3, ч 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заявником у заяві не зазначено заінтересований осіб, на права та обов`язки яких може вплинути рішення суду щодо особи, яка може бути оголошена безвісно відсутньою.

Згідно вимоги ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Заявником не вказано про наявність обставин, що загрожували смертю фізичної особи, яка пропала безвісті; обставин, що дають підставу припустити її загибель від певного нещасного випадку; існування обставин, що дають підставу вважати, що особа може умисно ховатися: не бажає виплачувати аліменти або виконувати інші рішення суду тощо.

При цьому, заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити безвісно відсутньою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити безвісно відсутньою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Відповідно до ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Одночасно суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено.

Заявником не вказано, коли і ким були отриманні останні відомості про місце перебування відсутньої особи, не зазначено останнє місце роботи відсутньої особи, не наведені факти, що посвідчують неможливість встановлення місцеперебування такої особи, не вказані особи родичів чи співробітників, які можуть дати свідчення про місце перебування фізичної особи.

Вказані обставини разом з доказами на їх підтвердження, заявником не були наведені та надані.

Крім того, в заяві не зазначені організації, до яких необхідно робити запити за останнім місцем проживання відсутньої (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей, що перешкоджає здійснити суду належну підготовку до розгляду справи по суті, що передбачено ст. 307 ЦПК України.

За правилами ст. 175 ЦПК України заява повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, перелік документів, що подаються до заяви.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

З аналізу наданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що заява складена в такому форматі, що після формулювання справи неможливо буде зрозуміти її зміст.

При цьому, суд зауважує, що вимоги до оформлення заяви, зокрема, щодо того чи повинна вона бути викладена в друкованому вигляді або написана від руки, чинним законодавством чітко не визначено.

Проте, на переконання суду, зміст заяви повинен бути викладений у спосіб зручний та зрозумілий для її читання.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи із дотриманням вимог ст. 95, 175 ЦПК України.

Дані вимоги процесуального закону заявником дотримані не в повному обсязі, заявником не надано до суду копії заяв для заінтересованих осіб та належним чином засвідчені копії документів, що додаються до заяви для суду та учасників справиз дотриманням вимог ст. 95 ЦПК України.

У відповідності з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу або з підстав несплати судового збору, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вважаю, що вищезазначену заяву необхідно залишити без руху із наданням заявнику строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків, а саме:

- визначити суб`єктний склад учасників справи на права та обов`язки яких може вплинути рішення суду;

- викласти текст заяви у відповідності до діючого ДСТУ для подальшої можливості формулювання справи;

- зазначити обставини у заяві та надати відомості, які передбачені ст.ст. 306, 307 ЦПК України

- вказати про наявність оригіналів поданих письмових доказів та надати їх належним чином засвідчені копії (у відповідності до ст.ст. 95, 177 ЦПК України) для суду та за кількістю учасників справи.

Керуючись, статтями 95, 175, 177, 294, 306, 307 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою, залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків терміном 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: