Справа № 175/2972/20-ц
Провадження № 2/175/769/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Сайгак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «ГЕРМЕС-АВТО», ОСОБА_4 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку неодноразово уточнював, та в останній редакції просив суд постановити рішення, яким стягнути зі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «ГЕРМЕС-АВТО», ОСОБА_4 солідарно на його, ОСОБА_1 користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 52 034 грн. 00 коп. та 50 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Адвокат позивача ОСОБА_1 - Мазур О.А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_2 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_5 (а.с.93) про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, однак у судове засідання не з`явилася, надала заяву про відкладення розгляду справи, але документів підтверджуючих обставини у заяві не надала(а.с.176), надано відзив на позовну заяву(а.с.101-109).

Відповідач ОСОБА_3 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням про виклик особи в судове засідання(а.с.35, 62), поштовим поверненням за відсутністю адресата(а.с.75-76) та за закінченням терміну зберігання(а.с.154-155, 175), довідкою про недоставляння SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка»(а.с.125, 126) однак у судове засідання не з`явився, причини неявки у судове засідання не повідомив та відзиву на позовну заяву не подавав.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «ГЕРМЕС-АВТО» про дату, час і місце розгляду справи повідомленні належним чином, однак у судове засідання представник не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_4 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення(а.с.174) однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення(а.с.45, 47, 65, 137, 173), однак представник у судове засідання не з`явився, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не подано.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, ознайомившись з відзивом на позов, суд прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 07 квітня 2020 року близько 15-00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем «МЕРСЕДЕС» державний номерний знак НОМЕР_1 на регульованому перехресті вул. Каруни та пр. Мануйлівському у м. Дніпро при розвороті не надав перевагу у русі автомобілю «ФІАТ» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого скоїв зіткнення, що підтверджується відповідними постановами про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП(а.с.9) та ст. 130 КУпАП(а.с.10).

Автомобіль «МЕРСЕДЕС» державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 , який в свою чергу за договором оренди транспортного засобу передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «ГЕРМЕС-АВТО»(а.с.104).

Даний транспортний засіб відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-193316777 застраховано у ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»(а.с.54) з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 130 000 грн.(а.с.54) з франшизою у розмірі 2 600 грн.

Згідно наданих наказів про прийняття на роботу ОСОБА_4 (а.с.105) та про його звільнення(а.с.106), останній перебував у трудових відносинах з ТОВ «Транспортна компанія «ГЕРМЕС-АВТО» на посаді водія автотранспортних засобів з 25 жовтня 2019 року по 03 серпня 2020 року включно.

07 квітня 2020 року ОСОБА_4 без дозволу власника ОСОБА_2 , та орендаря ТОВ «Транспортна компанія «ГЕРМЕС-АВТО» під час виконання трудових обов`язків надав у керування ОСОБА_3 автомобіль «МЕРСЕДЕС» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. №2406/20/20 від 12 червня 2020 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіль «FIAT DOBLO MAXI» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 складає 144 022 грн. 75 коп.(а.с.13-24). Витрати на оплату наданих експертних послуг склали 3 000 грн.(а.с.25).

21 липня 2020 року між ОСОБА_1 надав на адресу ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» заяву про досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, якою погодився про розмір страхового відшкодування у розмірі 69 588 грн. 75 коп. з урахуванням франшизи 2 600 грн.(а.с.27).

В подальшому, а саме 23 березня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СТВ АВТО» було укладено договір №6112/21/0411 щодо купівлі-продажу транспортного засобу «FIAT DOBLO», згідно умов якого вартість транспортного засобу склала 28 000 грн.(а.с.91-92).

Однак зазначені суми не в повній мірі відшкодовують матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП ОСОБА_1 , а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України ).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України ).

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання, разом з тим, не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «МЕРСЕДЕС», державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», що підтверджується відповідним полісом обов`язкового страхування ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» у зв`язку з чим власник транспортного засобу «FIAT DOBLO MAXI» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 отримав страхове відшкодування в розмірі 69 588 грн. 75 коп.

Однак реальна матеріальна шкода завдану автомобілю «FIAT DOBLO MAXI» склала 144 022 грн. 75 коп., що підтверджується відповідним висновком експерта.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню сума матеріальної шкоди у розмірі 49 434 грн. 00 коп., яка складається з 46 434 грн. 00 коп. невідшкодованої шкоди завданої внаслідок ДТП та 3 000 грн. 00 коп. витрат на складання висновку судового експерта, які необхідно стягнути з ОСОБА_3 , оскільки відповідно до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, також матеріали справи не містять будь яких доказів щодо надання власником, або орендарем видавалися будь-які документи, які б могли надати ОСОБА_3 правомірне право користування транспортним засобом «МЕРСЕДЕС», державний номерний знак НОМЕР_1 , що в свою чергу виключає цивільну відповідальність ОСОБА_2 , ТОВ «Транспортна компанія «ГЕРМЕС-АВТО» та ОСОБА_4 у даних правовідносинах.

Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів щодо отримання такої шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 1167, 1187, 1188, 1193 ЦК України, Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «ГЕРМЕС-АВТО», ОСОБА_4 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , 49 434 грн. 00 коп.в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.