Номер провадження: 22-ц/813/7148/22
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія 48
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на період навчання повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи від дня звернення з позовом до суду з 22.10.2021 року на час навчання в Одеському національному морському університеті до 30.06.2024 року.

У позовній заяві позивачка в обґрунтування вимог посилається на те, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька ОСОБА_3 навчається в Одеському національному морському університеті за денною формою навчання на 2 курсі. Строк закінчення навчання 30.06.2024 року (а.с. 1-4).

31 січня 2022 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_2 вирішено задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи від дня звернення з позовом до суду з 22.10.2021 року на час навчання в Одеському національному морському університеті до 30.06.2024 року (а.с. 112-112 зворот).

02 червня 2022 року канцелярією Одеського апеляційного суду було зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року. Апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає його таким, що ухвалене без надання належної оцінки доводам та доказам сторін, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Апелянт зазначає, що він є інвалідом 2 групи, у зв`язку з травмою ноги, що позбавляє його можливості вільно пересуватися та потребує через це лікування, як періодичного стаціонарного, так і санаторного. Окрім того, апелянт вказує, що окрім двох спільних дітей з позивачкою у нього є ще двоє дітей від іншої жінки, на яких він також сплачує аліменти. Апелянт повідомляє, що єдиним джерелом його доходу є його пенсія, з якої він сплачує комунальні послуги, своє лікування, утримує свою матір, яка потребує стороннього догляду та лікування. Апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції вважав даний розмір аліментів обґрунтованим, справедливим та розумним, а тому вирішив задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня звернення з позовом до суду з 22.10.2021 року на час навчання в Одеському національному морському університеті, до 30.06.2024 року (а.с. 112 зворот).

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обставини справи та оцінка апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Шлюб між сторонами розірвано 15 липня 2008 року (а.с. 8).

Дочка ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м. Одеси №К4-199341-ф/л від 25.11.2019 року (а.с. 12).

ОСОБА_3 є студенткою Одеського національного морського університету денної форми навчання, здобуває освітньо-кваліфікаційний рівень «Бакалавр» за спеціальністю «Економіка» з 18.09.2020 року зі строком закінчення навчання 30.06.2024 року. Загальна вартість освітньої послуги за вест строк навчання становить 80000 гривень: 1 курс 18000 грн; 2 курс 18700 грн; 3 курс 20600 грн; 4 курс 22700 грн (а.с. 14-16).

У позові ОСОБА_2 зазначала, що у зв`язку з тим, що їхня з відповідачем дитина продовжує навчатися, стипендії не отримує та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, досі потребує матеріального утримання з боку батьків. Позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), оскільки отримує пенсію та має постійний дохід, має нерухоме майно, в т.ч. земельну ділянку, транспортні засоби, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому має змогу утримувати їх спільну дитину (а.с. 1-2).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним зі способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано роздруківку з офіційного сайту НАЗК http://public.nazk.gov.uа декларації ОСОБА_1 за 2018 року, тип декларації після звільнення, згідно з якою відповідач є власником земельної ділянки, загальною площею 2398 кв.м, житлового будинку, загальною площею 118,9 кв.м, квартири, загальною площею 77,2 кв.м, мотоцикла марки Suzuki, моделі GRS, 2007 року випуску, водного засобу Нептун М 1989 року випуску та причепа НОМЕР_1 . Крім того, відповідачем задекларовано заробітну плату за основним місцем роботи у розмірі 191964 грн, пенсію у розмірі 84591 грн, готівкові кошти у розмірі 8100 дол. США. У розділі «Фінансові зобов`язання» вказано про сплачені кошти в рахунок основної суми позики (кредиту) у розмірі 15609 грн (дата виникнення зобов`язання 25.02.2011 року) та сплачені кошти в рахунок процентів за позикою (кредитом) 10391 грн (дата виникнення зобов`язання 25.02.2011 року) (а.с. 17-21).

Також відповідачем у декларації зазначена інформація щодо наявності нерухомого та рухомого майна у членів сім`ї суб`єкта декларування. Так, власником квартири, загальною площею 106,9 кв.м, автомобіля марки Mersedes, модель Е320, 2001 року випуску та автомобіля марки Mitsubishi, моделі Pajero wagon, 2006 року випуску є ОСОБА_5 (а.с. 18-19).

Згідно з довідкою з місця роботи від 30.11.2021 року ОСОБА_2 працює в ТОВ «Дует» на посаді бухгалтера, її сукупний дохід за період з 01.12.2021 року по 30.11.2021 року склав 75299,48 грн (з урахуванням утримання 60616,10 грн) (а.с. 69).

Відповідно до довідки з місця роботи від 20.12.2021 року ОСОБА_2 працює в Обслуговуючому кооперативі «Удобний» з 26.11.2020 року, на даний час займає посаду бухгалтер (з дипломом магістра), дохід за період з 01.12.2020 року по 30.11.2021 року склав 73145,96 грн (з урахуванням утримання 58882,50 грн) (а.с. 70).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач повідомив, що будинок із земельною ділянкою були подаровані йому батьком, на даний час у будинку проживає його непрацездатна матір, а сам він проживає у квартирі у місті Черкаси, що подарована йому матір`ю, в іншій квартирі по АДРЕСА_1 , двокімнатній, що придбана ним у кредит та перебуває в іпотеці, проживають його друга колишня дружина та двоє їх неповнолітніх дітей.

На підтвердження вищевказаного відповідачем надано наступні докази.

Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 29.03.2011 року ОСОБА_6 подарував ОСОБА_1 будинок з прибудовами та господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, що належить дарувальнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ №933229, площею 0,2398 га, яка одночасно з укладенням цього договору передається обдарованому за договором дарування земельної ділянки (а.с. 50-57).

Згідно з копією договору дарування квартири від 22.01.2019 року ОСОБА_7 передала безоплатно у власність ОСОБА_1 квартиру під АДРЕСА_3 , загальною площею 106,9 кв.м, житловою площею 61,3 кв.м, кількість житлових кімнат 3 (а.с. 58-59).

Як вбачається з копії договору іпотеки №32 від 02.03.2011 року, укладеним між ТОВ «Сучасна фінансова компанія» та ОСОБА_1 , відповідно до якого предметом іпотеки є майнові права на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 77,2 кв.м (а.с. 60-63).

Крім того, згідно з копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_1 є пенсіонером, вид пенсії: по інвалідності, 2 гр. інвалідність армії (а.с. 39) та відповідно до копії посвідчення № НОМЕР_3 є ветераном податкової міліції (а.с. 40).

Відповідно до довідки про доходи №254512 сума пенсії ОСОБА_1 за період з 01.11.2020 року по 30.11.2021 року складає 124057,80 грн (а.с. 42).

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач є батьком ще двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 45) та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 46), матір`ю яких є ОСОБА_10 .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 було розірвано згідно з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.06.2017 року (а.с. 44).

Згідно із копією заяви, оригінал якої засвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я., ОСОБА_11 повідомила, що її колишній чоловік, ОСОБА_1 , щомісячно сплачує в добровільному порядку аліменти на утримання їхніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в розмірі 4000 грн (а.с. 43).

Також відповідач вказує, що на його утриманні знаходиться його непрацездатна матір ОСОБА_12 , якій 78 років (а.с. 36), на підтвердження чого надав копію пенсійного посвідчення ОСОБА_12 (а.с. 47) та довідку, згідно з якою за станом здоров`я матір відповідача потребує стороннього догляду та нездатна до самостійного обслуговування, у зв`язку із деформуючим розповсюдженим спондильозом хребта зі значним порушенням ходи і порушенням функції органів малого таза (а.с. 49).

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Так, 1/4 частина від пенсії відповідача становить 2399,9 грн. З врахуванням аліментів, які сплачує відповідач на утримання ще двох своїх неповнолітніх дітей у розмірі 4000 грн, загальна сума коштів, які відповідачеві необхідно сплачувати на утримання свої дітей складатиме 6399,9 грн, що складає 67% від доходу відповідача, а отже є більшою за гранично допустимий розмір стягуваних відрахувань з пенсії відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, враховуючи те, що повнолітня донька сторін продовжує навчатися на денній формі навчання, здобуваючи вищу освіту на контрактній основі, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача; наявність у нього ще двох неповнолітніх дітей, на яких він сплачує аліменти, наявність на утриманні непрацездатної матері, а також наявність на праві власності рухомого та нерухомого майна, апеляційний суд вважає за можливе, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи від дня звернення до суду з позовом з 22 жовтня 2021 року, на час навчання в Одеському національному морському університеті, до 30 червня 2024 року.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України, частково задовольняючи апеляційну скаргу, змінює оскаржуване рішення в частині розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, що продовжує навчатися, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишає без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року змінити в частині розміру стягуваних аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4 ) аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи від дня звернення до суду з позовом з 22 жовтня 2021 року, на час навчання в Одеському національному морському університеті, до 30 червня 2024 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький