ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3463/22 Справа № 182/625/21 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 182/625/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Остапенко В.О.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Відділ освіти і науки Нікопольської міської ради

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року, яке ухвалено суддею Рунчевою О.В. у м. Нікополі Дніпропетровської області відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради, треті особи - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, Науково-методичний центр Нікопольської міської ради, Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості, Комунальний Заклад «Нікопольська середня загальноосвітня школа I-III ступенів № 16», про стягнення недоплаченої заробітної плати.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 182/6800/17 від 30.10.2020 року її позов було задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ директора Нікопольського педагогічного училища Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» М. Байдацького за № 50 від 29 квітня 2002 року про встановлення їй кваліфікаційної категорії «спеціаліст другої категорії» з 01 квітня 2002 року; визнано незаконним та скасовано наказ Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради від 22 вересня 2017 року № 273 «Про внесення змін до наказу відділу освіти і науки Нікопольської міської ради від 03 лютого 2017 року № 44-к»; стягнуто з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на її суму незаконно утриманої заробітної плати у розмірі 842,86 грн. Зазначене рішення суду набуло законної сили 10.12.2020 року.

Сума коштів у розмірі 842,86 грн. була стягнута за період її роботи у методичному кабінеті та науково-методичному центрі відділу освіти і науки Нікопольської міської ради.

Проте, за період розгляду справи № 182/6800/17 позивач працювала на різних посадах у Нікопольському міжшкільному центрі трудового навчання та технічної творчості, КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа 1 - III ступенів № 16», де недоотримувала частину заробітної плати як спеціаліст першої категорії. Натомість вона отримувала заробітну плату як спеціаліст другої категорії, що визнано судом незаконним.

Згідно довідки Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради від 20.05.2019 року № 614 сума недоплаченої їй заробітної плати, як спеціалісту першої категорії, станом на червень 2019 року складає 9 351,82 грн.

У рішенні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 182/6800/17 від 30.10.2020 року зазначено, що перерахунок заробітної плати за результатами визнання незаконним та скасування наказу про атестацією є компетенцією роботодавця, а тому у задоволенні цих позовних вимог відмовлено.

29.12.2020 року позивач зверталася до відповідача з метою здійснення зазначеного перерахунку, але безрезультатно. Добровільно перерахувати їй недоотриману заробітну плату відповідач не має наміру.

Вважає, що недоотримана нею заробітна плата за період роботи з жовтня 2017 року по червень 2019 року в розмірі 9 351,82 грн. підлягає примусовому стягненню з відповідача

Також позивач вважає, що на її користь підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітку з урахуванням індексу інфляції у розмірі 533, 44 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 26 005,51 грн.

На підставі наведеного вище, позивач просила суд стягнути з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на її користь суму недоплаченої заробітної плати як спеціалісту першої категорії у розмірі 9 351,82 грн., компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку із зростанням індексу споживчих цін (індексу інфляції) у розмірі 533,44 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 26005,51 грн., а всього стягнути 35890,77 грн. з подальшим перерахунком зазначеної суми на день ухвалення рішення суду.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої заробітної плати як спеціалісту першої категорії у розмірі 9351,82 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що вказана справа № 182/625/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради, треті особи - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, Науково-методичний центр Нікопольської міської ради, Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості, Комунальний Заклад "Нікопольська середня загальноосвітня школа I-III ступенів № 16 про стягнення недоплаченої заробітної плати та справа № 182/6800/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет», Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради, треті особи - Науково-методичний центр Нікопольської міської ради, Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості, Комунальний заклад «Нікопольська середня загальноосвітня школа I-III ступенів №16», Дніпропетровська обласна державна адміністрація, про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення безпідставно утриманої та недоплаченої заробітної плати у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є тотожними, а тому є підстави для закриття провадження по даній справі.

Відзив на апеляційну скаргу позивачів не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача компенсації втрати частини заробітку у зв`язку із зростанням індексу споживчих цін (індексу інфляції) у розмірі 533,44 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 26005,51 грн., тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Відповідно доч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зіч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права (ч.ч. 1,2 ст.5ЦПК України).

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

В силу положень ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

У відповідності до положень ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 182/6800/17 від 30.10.2020 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ директора Нікопольського педагогічного училища Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» М. Байдацького за № 50 від 29 квітня 2002 року про встановлення ОСОБА_1 кваліфікаційної категорії «спеціаліст другої категорії» з 01 квітня 2002 року; визнано незаконним та скасовано наказ Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради від 22 вересня 2017 року № 273 «Про внесення змін до наказу відділу освіти і науки Нікопольської міської ради від 03 лютого 2017 року № 44-к»; стягнуто з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на її суму незаконно утриманої заробітної плати у розмірі 842,86 грн.

Вказаним рішенням вимоги позивача про повернення недоплаченої заробітної плати у розмірі 9351,52 грн. залишено без задоволення, оскільки такі дії відносяться до компетенції роботодавця (а.с.12-16).

Зазначене рішення суду набуло законної сили 10.12.2020 року.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2020 року позивач ОСОБА_1 , після набрання рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 182/6800/17 від 30.10.2020 року законної сили, зверталася до відповідача з відповідною заявою про проведення їй виплати суми недоплаченої заробітної плати як спеціалісту першої категорії за період роботи у нікопольському міжшкільному центрі трудового навчання та технічної творчості КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 16» у розмірі 9351,52 грн. (а.с. 19), але відповіді нею отримано не було.

Станом на день розгляду справи судом першої інстанції вказану суму недоплаченої заробітної плати, як спеціалісту першої категорії за період роботи у Нікопольському міжшкільному центрі трудового навчання та технічної творчості КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 16», у розмірі 9351,82 грн. (а.с.17-18), позивачу не виплачено, що не оспорювалося при розгляді даної справи і стороною відповідача.

На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині примусового стягнення з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на її користь суми недоплаченої заробітної плати як спеціалісту першої категорії у розмірі 9 351,82 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

При цьому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині доводи апеляційної скарги про те, що справа № 182/625/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради, треті особи - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, Науково-методичний центр Нікопольської міської ради, Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості, Комунальний Заклад "Нікопольська середня загальноосвітня школа I-III ступенів № 16 про стягнення недоплаченої заробітної плати та справа № 182/6800/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет», Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради, треті особи - Науково-методичний центр Нікопольської міської ради, Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості, Комунальний заклад «Нікопольська середня загальноосвітня школа I-III ступенів №16», Дніпропетровська обласна державна адміністрація, про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення безпідставно утриманої та недоплаченої заробітної плати у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є тотожними, а тому є підстави для закриття провадження по даній справі, оскільки рішенням суду по цивільній справі № 182/6800/17 було визнано незаконними та скасовано відповідні накази про встановлення позивачу кваліфікаційної категорії «спеціаліст другої категорії» та визначено, що повернення позивачу суми недоплаченої заробітної плати, як спеціалісту першої категорії, право на яку у позивача виникло як раз після винесення вказаного рішення суду, належить до компетенції відповідача як роботодавця.

Підставою цього позову є відмова відповідача виплатити вказану суму недоплаченої заробітної плати вже після відповідного звернення позивача про таку виплату, згідно висновків рішення по цивільній справі № 182/6800/17, таким чином права позивача були порушені у зв`язку з невиплатою відповідачем цієї суми недоплаченої заробітної плати за її зверненням, що виключає тотожність даних справ.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради, треті особи - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, Науково-методичний центр Нікопольської міської ради, Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості, Комунальний Заклад "Нікопольська середня загальноосвітня школа I-III ступенів № 16 про стягнення недоплаченої заробітної плати - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 30 березня 2022 року.

Головуючий:

Судді: