Справа № 694/2338/21
провадження № 2/694/106/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

29.08.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Сакун Д.І. з участю секретаря судового засідання Матвієнко А.А. розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс»"( місцезнаходження за адресою: вул.Іоанна Павла ІІ буд. 4/6 корпус В, кабінет 508-2, тел. , ), третя особа, яка не заявляє позовних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (адреса: поштовий індекс 08132, вул. Європейська 11 кв.2, м.Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, тел. НОМЕР_3 ), приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна( місцезнаходження: 18008, Черкаська область м. Черкаси, вул.. Смілянська 118 оф.308, e-mail:) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №97037 вчинений 15.07.2021р. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості в розмірі 13670,00 грн., а також стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з інформації, яка міститься в єдиному державному веб-порталі електронних послуг «Дія» зокрема з мобільного додатку позивачу стало відомо про відкрите щодо неї виконавче провадження №66752529. Як згодом з`ясувалося, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяною Петрівною, винесено відносно позивача три постанови, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 08.09.2021 року. Із змісту постанови про відкриття виконавчого провадження з`ясувалося, що приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 15.07.2021 року було вчинено виконавчий напис №97037 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 13670.00 грн. Вважає, що приватним нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис вчинено безпідставно, у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Позивач вказує, що в жодні правовідносини з ТОВ «Фінфорс» не вступала, боргів ні перед ким не має в тому числі і перед стягувачем, звідки взялася дана заборгованість їй не відомо. Крім того, позивач зазначає, що на її адресу не направлялися будь-які листи з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушення зобов`язань, у зв`язку з чим позивач позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості. Нотаріусом, в свою чергу не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило позивача направити свої заперечення. Вказує, що оскільки у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку то нотаріус не мав правових підстав вчиняти оспорюваний виконавчий напис. Також нотаріус не з`ясував, чи укладався будь-який цивільно-правовий договір між позивачем та відповідачем.

Отже, у зв`язку із відсутністю договірних відносин між позивачем та ТОВ «Фінфорс», та те, що позивач не укладала будь-яких нотаріально посвідчених кредитних договорів із будь-якими фінансовими установами, приватний нотаріус мав би відмовити у вчиненні нотаріальної дії, яка полягає у видачі виконавчого напису. Відсутність доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, свідчить що такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач ТОВ «Фінфорс» був належно повідомлений про розгляд справи, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи були належно повідомлені про розгляд справи, однак, пояснень щодо позову не надали, про причини неподання суду пояснень до позову не повідомили.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.12.2021 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. належним чином завірену копію справи щодо вчинення виконавчого напису № 97037 від 15.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 13670,00 грн.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.12.2021 заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 15 липня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрованого в реєстрі № 97037, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості за в сумі 13670,00 гривень.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.02.2022 року постановлено тимчасово вилучити державними виконавцями Бучанського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни належним чином завірену копію справи щодо вчинення виконавчого напису № 97037 від 15.07.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс»" заборгованості в розмірі 13670,00 гривень, для дослідження судом.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.04.2022 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у ТОВ «Фінфорс» копії матеріалів на підставі яких було вчинено виконавчий напис №97037 від 15.07.2021 року.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.06.2022 року застосовано до ТОВ «Фінфорс» заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в сумі 1240,50 грн. та зобов`язано подати витребувані документи відповідно до ухвали від 23.03.2022 року.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.07.2022 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Чупис Тетяни Петрівни копію матеріалів виконавчого провадження № 66752529.

19.07.2022 року від приватного виконавця виконавчого округу Чупис Тетяни Петрівнинадійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №66752529.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення.

У суді встановлено, що 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 97037 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за період з 16.12.2020 року по 02.07.2021 року на суму 13670,00 грн. з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 7670,00 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 400,00 грн.

У виконавчому написі зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінфорс», виникла на підставі Договору про відступлення прав вимоги за Кредитним договором № від від 16.12.2020 року, укладеного між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1

08.09.2021 року представник ТОВ «Фінфорс» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області із заявою про примусове виконання вказаного виконавчого напису.

08.09.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 66752529 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 13670,00 грн. Також винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 500 грн. та постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 1367,00 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак,згідно з правовим висновком Верховного Суду в постанові від 23.01.2018 року в справі №310/9293/15, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Розрахунок боргу, здійснений стягувачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, пені та штрафів, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

В ході судового розгляду встановлено, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності суми заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги стягувача. Відтак нотаріус не мав змоги упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх, оскільки докази отримання надані не були.

Крім того, суд враховує, що в зв`язку з оскарженням в порядку адміністративного судочинства постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 дійшла висновку, що з 22.02.2017 року нотаріуси не можуть вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені.

Відповідач жодними належними та допустимими доказами не спростував доводи позивача, та не надав суду документи, які б підтверджували його право звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису відносно ОСОБА_1 , документи, які б підтверджували безспірність розміру заборгованості та підтвердження направлення і отримання ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень. Тобто, відповідач не скористався своїм правом на подання доказів на спростування позиції позивача. Крім того, у зв`язку з неможливістю судом отримати необхідні докази, незважаючи на їх витребування у приватного нотаріуса Грисюк О.В. та ТОВ «Фінфорс» та невиконання приватним нотаріусом та відповідачем ухвали суду, суд зважаючи на вимоги ч.10 ст. 84 ЦПК України, здійснює розгляд справи за наявними у справі доказами.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивача, а також той факт, що відповідачем під час розгляду справи не доведено законності вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів з ОСОБА_1 на його користь. Тож, у контексті наведеного, суд вважає, що позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання підлягає задоволенню, як обґрунтований і доведений.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн., а також 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно приписами статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року справа № 757/47925/15-ц, від 20 червня 2018 року справа № 127/1284/14-ц, від 27 червня 2018 року справа №554/9348/15-ц, від 25 липня 2018 року справа № 522/4198/17-ц.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання правничої допомоги адвокатом Кецкало В.В. від 07.12.2021 року, розрахунок витрат на правничу допомогу та квитанцію про оплату правової допомоги.

Наведені докази є достатніми у розумінні ст.80 ЦПК України на підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу. При цьому суд, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, вважає їх співмірними із заявленим розміром оплачених послуг адвоката та не вбачає підстав для зменшення розміру визначених позивачем витрат на правничу допомогу.

Крім того відповідно до ч.7ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст.15,16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76 - 82, 109, 110, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс»"( місцезнаходження за адресою: вул.Іоанна Павла ІІ буд. 4/6 корпус В, кабінет 508-2, тел. , ), третя особа, яка не заявляє позовних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (адреса: поштовий індекс 08132, вул. Європейська 11 кв.2, м.Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, тел. НОМЕР_3 ), приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна( місцезнаходження: 18008, Черкаська область м. Черкаси, вул.. Смілянська 118 оф.308, e-mail:) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис №97037 від 15 липня 2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 13670,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс»"( місцезнаходження за адресою: вул.Іоанна Павла ІІ буд. 4/6 корпус В, кабінет 508-2, тел. , )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 )судові витрати в сумі 2862 грн., а саме судовий збір в сумі 1362 грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 29.08.2022.

Суддя Д.І. Сакун