Справа № 155/1306/21
провадження у справі №2/155/72/22
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 березня 2022 року місто Горохів

Горохівський районний суду Волинської області у складі:

головуючого судді - Яремчук С.М.,

за участі секретаря судового засідання - Задурської К.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши заочно в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , село Старики Луцького району Волинської області,

до відповідача - ОСОБА_3 , село Старики Луцького району Волинської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Берестечківська міська рада, місто Берестечко Луцького району Волинської області приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Голодевич Галина Степанівна, місто Горохів Луцького району Волинської області

про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати недійсною подану нею заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка - ОСОБА_4 , засвідчену старостою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на Ѕ частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За життя чоловік склав заповіт, яким заповів Ѕ частину будинку відповідачу - ОСОБА_3 . У вказаному будинку подружжя проживало постійно, на даний час позивач продовжує проживати у цьому будинку. Позивач зазначає, що має право на обов`язкову частку у спадщині на майно після смерті чоловіка. Вона є людиною похилого віку, має фізичні вади (майже нічого не бачить та дуже погано чує), юридично необізнана. Зазначає, що після смерті чоловіка до неї прийшла відповідач, яка повідомила її про те, що вона мусить з`явитись в Берестечківську міську раду та підписати документ, що стосується спадщини. Підписуючи заяву, вона не розуміла її суті, а тому помилилась щодо її наслідків. Стверджує, тоді подумала, що підписує заяву про оформлення на неї частки у праві на спадщину після смерті чоловіка. Однак, як стало відомо згодом, це була заява про відмову від обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка в користь відповідача. Наміру відмовлятись від спадщини у неї ніколи не було, оскільки іншого житла не має, потребує сторонньої допомоги та перебуває у важких життєвих обставинах. Вказаний правочин є для неї вкрай невигідний. Оскільки позивач помилилась щодо юридичної природи поданої нею заяви, просить визнати недійсним вказану заяву, з підстав, передбачених ч. 1 ст. 229 ЦК України.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 13 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року замінено первісного відповідача - Берестечківську міську раду на належного - ОСОБА_3 , залучено до участі у справі треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Берестечківську міську раду, місто Берестечко Луцького району Волинської області та приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Голодевич Галина Степанівна, місто Горохів Луцького району Волинської області. Також витребувано у приватного нотаріуса Голодевич Г.С. копію матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву із зміненими підставами позову.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач в судовому засіданні пояснила, що вона є людиною похилого віку, їй 86 рік, у неї поганий стан здоров`я - через відшарування сітківки ока і катаракту дуже погано бачить, також має поганий слух. Вона проживала із чоловіком у будинку, який належав йому на праві власності та після його смерті надалі продовжує проживати у цьому будинку. Наміру покидати зазначене житло вона не мала та волевиявлення на відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка у неї не було. Підписала заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка внаслідок помилки. Заяву вона не могла прочитати в силу того, що фактично не бачить, не чула, щоб їй зачитували заяву вголос, тому помилилась в юридичній природі правочину. Про те, що відмовилась від спадщини, їй повідомив нотаріус, до якого вона звернулась з метою оформлення спадщини. Просила задовольнити позов, оскільки відмова в його задоволенні призведе до втрати можливості користування будинком, а іншого житла вона не має. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник позивача додаткового зазначив, що позивач допустилась помилки з об`єктивних причин, оскільки не усвідомлювала природи правочину в силу віку, стану здоров`я та емоційно-психологічного стану внаслідок смерті чоловіка.

Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов чи клопотань про розгляд справи у її відсутність або про відкладення розгляду справи не подавала.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Берестечківська міська рада та Приватний нотаріус Голодевич Г.С. у поданих суду заявах позовні вимоги визнали, просили розглядати справу у їх відсутність.

За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.11).

ОСОБА_4 перебував у шлюбі з позивачкою - ОСОБА_1 , про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.56).

Як вбачається із Довідки Берестечківської міської ради №52 від 02 лютого 2021 року на момент смерті ОСОБА_4 проживав в будинку за адресою: АДРЕСА_1 з дружиною - ОСОБА_1 , яка зареєстрована і проживає у даному житловому будинку на даний час (а.с.55).

Паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

21 травня 2020 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області Юзвик Є.М., яким заповів все своє майно відповідачу - ОСОБА_3 (а.с.54). Заповіт, посвідчений 21 травня 2020 року ОСОБА_4 за реєстровим №45, чинний, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 01 березня 2021 року.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №35/2021 до майна померлого ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , дружина померлого, відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка за законом та від обов`язкової частки в спадщині, справжність підпису на заяві від 23 лютого 2021 року засвідчена старостою ОСОБА_5 . В той же час, 01 березня 2021 року, ОСОБА_3 (відповідач у справі) прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , подавши приватному нотаріусу Горохівського районного нотаріального округу Голодевич Г.С. відповідну заяву (а.с.47-49).

ОСОБА_1 є особою, що перебуває у складних життєвих обставинах, зумовлених станом здоров`я і похилим віком, отримує соціальну послугу догляду вдома у відділенні соціальної допомоги за місцем проживання, про що свідчить довідка Центру надання соціальних послуг Берестечківської міської ради Волинської області від 11 жовтня 2021 року №148 (а.с.32).

Із досліджених судом документів встановлено, що у ОСОБА_1 діагностовано дистрофію сітківки, початкову катаракту обох очей, двосторонній хронічний кохлеарний неврит. Рекомендовано: слухопротезування. Даний факт підтверджується Консультаційним висновком спеціаліста-окуліста від 19 жовтня 2016 року, довідкою КП «Берестечківська міська лікарня» №16 від 15 жовтня 2021 року, Виписками з медичної картки амбулаторного хворого (а.с.33-36).

Свідок ОСОБА_6 , яка працює соціальним працівником і опікується ОСОБА_1 в силу службових обов`язків, повідомила суду, що здійснює догляд за позивачкою два роки, а знайома з нею більше десяти років. Проживає ОСОБА_1 після смерті чоловіка сама в житловому будинку в АДРЕСА_1 . Має поганий стан здоров`я та потребує стороннього догляду, адже погано бачить, не чує, має погану пам`ять, страждає на гіпертонію. При спілкуванні з нею ОСОБА_1 остання висловлювалась, що хоче оформляти спадщину після смерті чоловіка.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що знає ОСОБА_1 понад двадцять років, знав її покійного чоловіка, навідувався до них. Позивачка проживає самотньо в житловому будинку в АДРЕСА_1 , має погане здоров`я - погано бачить та не чує, потребує стороннього догляду. Вона просила його відвести її до нотаріуса для оформлення спадщини. Там довідалась, що цього зробити не може, оскільки від обов`язкової частки у спадщині вона відмовилась. Ствердив, що про намір відмовитись від спадщини позивач йому ніколи не повідомляла.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із положеннями частин першої, п`ятої, шостої статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу (частина 5 статті 1274 ЦК України).

В обґрунтування позовних вимог про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка позивачка ОСОБА_1 покликається на те, має поганий зір, слух, не чула, щоб зачитували їй вголос текст заяви про відмову від прийняття спадщини, а також вказує на те, що, підписуючи вказану заяву, вона помилилась відносно природи правочину. Вона є особою похилого віку, перебуває у складних життєвих обставинах, продовжує проживати у будинку, який входить до складу спадщини, іншого житла не має та має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті чоловіка.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).

За змістом наведеної вище норми обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнанням закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення. Такими обставинами є: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі.

У пункті 19 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9 роз`яснено, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду.

У постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року (№334/1221/16-ц) суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо задоволення позовних вимог про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною за обставин, що позивач на час укладення оспорюваного одностороннього правочину мав хвороби очей і вух, був особою похилого віку, після відмови від спадкового майна, а саме будинку, продовжував проживати у ньому, а тому позивачем доведено наявність правових підстав, передбачених статтею 229 ЦК України, для визнання недійсною відмови від прийняття спадщини у зв`язку з вчиненням такого правочину внаслідок помилки щодо його природи. При цьому, сам по собі факт прочитання сторонами тексту оспорюваного правочину та роз`яснення нотаріусом суті правочину не може бути підставою для відмови в задоволенні позову про визнання цього правочину недійсним.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні позивачем доведено, що вона помилилась щодо природи правочину та вважала, що складає іншу заяву, ніж заяву про відмову від прийняття спадщини. При цьому суд враховує, що позивачка є особою похилого віку, потребує стороннього догляду, має погане здоров`я - погано бачить та не чує. Також суд бере до уваги ту обставину, що позивач після складення оспорюваної заяви продовжує проживати у будинку, який входить до складу спадщини померлого чоловіка та не має у власності або користуванні іншого житла.

Враховуючи вищезазначені висновки, викладені у постановах Верховного Суду та дотримуючись вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, встановивши всі обставини справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, належно оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав, передбачених статтею 229 ЦК України, для визнання недійсною відмови від прийняття спадщини у зв`язку з вчиненням такого правочину внаслідок помилки щодо його природи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , справжність підпису на якій засвідчена ОСОБА_5 , старостою (сіл Перемиль, Богунівка, Гумнище, Липа, Старики, Смолява, Зелене) Берестечківської міської ради Волинської області 23 лютого 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Берестечківська міська рада (45765, Волинська область, місто Берестечко, вулиця Т. Шевченка, 2).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Голодевич Галина Степанівна (45701, Волинська область, місто Горохів, вулиця Шевченка, 29).

Рішення складено в повному обсязі та підписано 04 квітня 2022 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.