Справа № 138/436/22
Провадження №:2/138/393/22
06 липня 2022 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді: Цибульського О.Є.,
з участю: секретаря Спічко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 27 листопада 2007 року, вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .
Як зазначено позивачем в позовній заяві, в її будинку зареєстрований відповідач, але в ньому не проживає. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача в її помешканні є перешкодою в реалізації нею прав власника будинку, а тому з відповідним позовом звернулася до суду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити не заперечує проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та неповідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.11.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №2918, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7,8).
Відповідно до довідки адміністратора відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради № 1103 від 22.02.2022, ОСОБА_2 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 (а.с.5).
Відповідно до довідки голови квартального комітету №5 «Центр» від 21 лютого 2022 року, ОСОБА_2 , 1982 року народження, за вищевказаною адресою не проживає більше року (а.с.6).
На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у належному на праві власності позивачу ОСОБА_1 буд. АДРЕСА_1 , однак за вищевказаною адресою не проживають більше 1 року, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги власника житлового приміщення щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за вище вказаною адресою.
При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 992,40 грн.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 72, 150 ЖК України, ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 4-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 288, 289, 353, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір сплачений нею за подання позову до суду в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
-позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 .
- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя: О.Є.ЦИБУЛЬСЬКИЙ