Провадження № 22-ц/801/213/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 рокуСправа № 127/17000/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Михайленко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького національного аграрного університету про визнання незаконними та скасування наказів про оголошення доган, про зміну формулювання причини звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати за апеляційною скаргою представниці ОСОБА_1 - адвоката Мишковської Т. М. на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Медяної Ю. В. від 15 вересня 2021 року, -

встановив:

06 серпня 2020 року ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Мишковської Т. М., звернулася з цим позовом, за яким просив:

-визнати незаконними та скасувати накази Вінницького національного аграрного університету (далі ВНАУ) № 208-к від 13 квітня 2020 року та № 218-к від 17 квітня 2020 року в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді доган;

-визнати незаконними та скасувати наказ ВНАУ № 368-к від 26 червня 2020 року про його звільнення з посади доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії;

-змінити формулювання причин звільнення зі звільнення згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) за систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин, на звільнення за закінченням дії строкового трудового договору (пункт 2 частини першої статті 36 КЗпП України) та змінити дату звільнення з 26 червня 2020 року на 31 серпня 2020 року;

-стягнути з ВНАУ на його користь невиплачену заробітну плату за період з 13 березня 2020 року по день звільнення - 26 червня 2020 року в сумі 47172 грн 75 к.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 03 листопада 2005 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ВНАУ (правонаступником Вінницького державного аграрного університету). 30 серпня 2013 року ВНАУ з ним був укладений контракт № 83/13 про роботу на посаді доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва на строк по 31 серпня 2020 року про що видано наказ № 521-к, а наказом № 76-к від 08 лютого 2019 року його переведено на посаду доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії із внесенням змін до контракту в частині назви структурного підрозділу.

У зв`язку із введенням 12 березня 2020 року карантину на усій території України ректором ВНАУ був виданий наказ № 78 від 23 березня 2020 року «Про особливості роботи науково-педагогічних працівників університету на час карантину», відповідно до якого основними видами навантаження для науково-педагогічних працівників університету є навчальне навантаження у формі дистанційного навчання та наукової роботи. Однак ОСОБА_1 не був забезпечений перепусткою або наказом з відміткою транспортної компанії, що позбавляло його можливості дістатись на роботу, технічними засобами для виконання посадових обов`язків дистанційно, не надано електронних адрес студентів, лише надано пароль для доступу до персонального кабінету в електронній системі «Сократ».

Наказами № 208-к від 13 квітня 2020 року та № 218-к від 17 квітня 2020 року ОСОБА_1 оголошені догани, а 01 липня 2020 року на його адресу надійшов лист від первинної профспілкової організації працівників ВНАУ, яким повідомлялось, що 26 червня 2020 року відбудеться розгляд подання ректора університету Мазура В. А. щодо погодження його звільнення за систематичне невиконання посадових обов`язків без поважних причин. 03 липня 2020 року - аналогічний лист із датою розгляду подання ректора університету, щодо погодження його звільнення 24 червня 2020 року. Того ж дня він отримав листа № 69 від 26 червня 2020 року про те, що 26 червня 2020 року його звільнено за систематичне невиконання посадових обов`язків без поважних причин згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України із зазначенням про необхідність отримання трудової книжки у відділі кадрів ВНАУ. 09 липня 2020 року ОСОБА_1 ознайомився з наказом про звільнення та отримав трудову книжку.

Заробітна плата за період з 13 березня 2020 року по день звільнення 26 червня 2020 року йому не виплачена.

Незаконність наказів про накладення дисциплінарних стягнень обґрунтовував відсутністю його вини у невиконанні трудових обов`язків через незабезпеченням ВНАУ його засобами для здійснення дистанційного навчання; неврахуванням його пояснень щодо причин неможливості виконання трудових обов`язків; неврахуванням попередньої роботи при виборі виду стягнення; розгляд первинною профспілковою організацією подання ректора університету про звільнення без його повідомлення.

Зазначав, що 31 серпня 2020 року закінчився термін дії контракту № 83/13 від 30 серпня 2013 року і на момент подання позову (у новій його редакції) нового контракту з ним не укладено, тому захист порушеного права шляхом поновлення на роботі неможливий.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2021 року у позові відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 систематично, без поважних на те причин, не виконував свої службові обов`язки, встановлені наказом ректора університету від 23 березня 2020 року № 78 «Про особливості роботи науково-педагогічних працівників університету на час карантину» (зі змінами), пункти 2.6, 2.11, 4.7 посадової інструкції доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії, пункт 5.12 розділу 5 контракту з науково-педагогічним працівником № 83/13 від 13 серпня 2013 року. За неподання звіту за кожен навчальний тиждень про фактичне виконання видів робіт (навчальна і наукова) та не проведення навчальних занять у дистанційній форм до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення у виді доган від 13 квітня 2020 року та від 17 квітня 2020 року. При цьому відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарних стягнень у виді доган враховано положення ст. 149 КЗпП України та дотримано порядок застосування дисциплінарних стягнень, але вони не дали позитивних результатів, не дисциплінували працівника щодо припинення правопорушень та виконання ним своїх обов`язків.

Відповідач правомірно звільнив ОСОБА_1 з посади доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії за систематичне невиконання посадових обов`язків без поважних причин згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України з дотриманням вимог статті 43 КЗПП України про обов`язковість попередньої згоди на розірвання трудового договору виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. та дотримано вимог та строків розгляду письмового подання ректора ВНАУ від 17 червня 2020 року про розірвання трудового договору з працівником.

Суд не взяв до уваги посилання представника позивача на скріни інформації електронної пошти позивача, долучені до пояснення ОСОБА_1 від 17 квітян 2020 року, оскільки із даних скрінів неможливо встановити кому і від кого направлялись листи, їхній зміст та вкладення. Вважав, що представницею позивача не доведено належними та допустимими доказами неправомірність виданих наказів про оголошення доган та звільнення ОСОБА_1 , а тому звільнення проведено у відповідності до діючого законодавства, правомірно та з дотриманням визначеного законом порядку.

Відмовлячи у задоволенні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати суд першої інстанції зазначив, що згідно з контрактом № 83/13 від 30 серпня 2013 року про роботу на посаді доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва, оплата праці та соціально-побутове забезпечення педагогічного працівника виплачується за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом працівнику за рахунок коштів університету, а оскільки ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням навчального навантаження за дистанційною формою навчання, невиконанням посадових обов`язків, відсутністю звітності за видами робіт та відсутністю викладача на робочому місці у табелі обліку використання робочого часу проставлялись позначки «0», тобто обов`язки не виконувались, то підстав для нарахування і виплати йому заробітної плати за відповідний період не було.

В апеляційній скарзі представниця ОСОБА_1 - адвокат Мишковська Т. М., вказуючи на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просила рішення скасувати і ухвалити нове - про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на ті ж обставини, що і у позовній заяві. Зокрема, зазначала, що суд першої інстанції не дав оцінки доводам позивача про незабезпечення його технічними засобами для виконання його посадових обов`язків дистанційно. Не взяв до уваги письмові його пояснення, в тому числі про те, що йому не було надано доступу до електронної системи «Сократ». Не застосував до спірних правовідносин положення частини першої статті 113 КЗпП України щодо оплати праці працівника на період простою, зокрема на період оголошення карантину, з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

ВНАУ подав відзив на апеляційну скаргу, за яким просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, відповідно до встановлених обставин справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частинами першою - третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що наказом ВНАУ від 30 серпня 2013 року № 521к з ОСОБА_1 укладено контракт про роботу на посаді доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва з 01 вересня 2013 року по 31 серпня 2020 року (Т. 1 а. с. 55).

Відповідно до п.5.12 контракту № 83/13 від 30 серпня 2013 року, укладеного між Вінницьким національним аграрним університетом та ОСОБА_1 , працівник на період дії контракту зобов`язується забезпечувати своєчасне подання встановленої звітності про результат своєї роботи (Т. 1 а. с. 14).

Посадовою інструкцією доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії, з якою ОСОБА_1 ознайомлений 06 лютого 2020 року, визначено, що доцент у своїй діяльності керується чинним законодавством України, правилами внутрішнього трудового розпорядку університету, положенням про факультет університету, наказами і розпорядженнями ректора університету, вказівками адміністрації університету, дорученням декана факультету та завідувача кафедри, посадовою інструкцією ( п. 1.4).

Завданнями та обов`язками останнього, зокрема, є: високий науково-теоретичний та методичний рівень викладання дисциплін (п. 2.1); своєчасне подання встановленої звітності про результати своєї роботи (п.2.6); контролювання навчальної, самостійної та науково-дослідної роботи студентів (п.2.11).

Крім того, згідно з цією інструкцією доцент кафедри несе відповідальність за: неналежне виконання вимог посадової інструкції (п.4.1.); несвоєчасне та неякісне проведення всіх видів занять згідно з розкладом (п.4.5.); своєчасність, якість та достовірність поданої інформації, в тому числі звітної інформації щодо своєї науково-педагогічної діяльності (навчальна, методична, наукова, організаційна та інша робота) у відповідності до норм Положення про планування та облік навантаженню науково-педагогічних працівників у ВНАУ (п. 4.7) (Т. 1 а. с. 218-220).

Наказом ректора ВНАУ №76 від 16 березня 2020 року «Про організаційні заходи для запобігання поширенню коронавірусу COVID-19» забезпечено навчання у ВАУ для здобувачів вищої та фахової передвищої освіти, а також для слухачів курсів підвищення кваліфікації, підготовчих курсів, курсів з поглибленого вивчення іноземної мови, курсів з підготовки трактористів-машиністів сільськогосподарського виробництва категорії А1, комп`ютерних курсів «1С-Підприємство», аспірантів та докторантів на період карантину шляхом організації освітнього процесу із використанням технологій дистанційного навчання, що не передбачає відвідування закладів освіти її здобувачами та у виняткових випадках шляхом ущільнення графіку освітнього процесу, а також виконання працівниками університету та коледжів іншої роботи (начальної, навчально-методичної, навчально-організаційної, наукової). Даним наказом доведено до відома науково-педагогічних, педагогічних та студентських колективів інформацію про наявні інформаційні ресурси та педагогічні технології організації навчального процесу у дистанційному режимі та забезпечено запровадження гнучкого (дистанційного) режиму роботи працівників закладів освіти (Т 1 а. с. 56 - 59).

Згідно із наказом ректора ВНАУ № 78 від 23 березня 2020 року «Про особливості роботи науково-педагогічних працівників університету на час карантину» основними видами навантаження для науково-педагогічних працівників університету на період з 16 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року є навчальне навантаження у формі дистанційного навчання та наукова робота, на цей період на 1 пару (2 академічні години) зараховується астрономічні 2 год. 45 хв., заняття проводяться відповідно до розкладу, лабораторні роботи на період карантину не проводяться. До табелю обліку використання робочого часу необхідно додавати звіт за кожен навчальний тиждень про фактичне виконання видів робіт (навчальна і наукова). Звіт з начальної роботи на USB носіях або CD/DVD має містити: запис відео-лекцій, відео-практикумів; скріни інформації електронної пошти, чату в Viber/Messenger/Telegram/WhatsApp та інших соціальних мереж щодо надання інформації, консультування та активності студентів. Звіт з наукової роботи має містити відомості щодо фактично виконаної наукової роботи з наданими підтверджуючими документами ( Т. 1 а. с. 60 - 63).

Наказами № 87 від 10 квітня 2020 року, № 106 від 06 травня 2020 року, № 139 від 19 червня 2020 року «Про внесення змін до наказу від 23 березня 2020 року № 78 «Про особливості роботи науково-педагогічних працівників університету на час карантину» внесено зміни до п.п. 1.1 наказу шляхом продовження дії установлених ним заходів до 31 липня 2020 року (Т. 2 а. с. 25 - 27).

01 квітня 2020 року членами комісії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 складено акт про те, що 01 квітня 2020 року в ході перевірки Google диску кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії було виявлено відсутність відео-, аудіо-лекцій, відео-, аудіо-практичних занять, презентацій з навчальних дисциплін, які доцент кафедри ОСОБА_1 згідно з розкладом мав проводити в дистанційні формі та завантажувати на Google диск (Т. 1 а. с. 186).

Про виявлене завідувачка кафедри ОСОБА_2 повідомила в. о. декана факультету ОСОБА_5 у службовому поданні від 01 квітня 2020 року (Т. 1 а. с. 185).

Такі ж акти членами комісії були складені 03, 07 та 17 квітня 2020 року, про що завідувачка кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії ОСОБА_2 доповідними записками повідомляла в. о. декана факультету ОСОБА_5 (Т. 1 а. с. 189, 190, 193, 194, 197, 198).

06 квітня 202 року ОСОБА_1 надав письмове пояснення про те, що відеолекції не були підготовлені, а матеріал подавався у вигляді презентації у зв`язку з відсутністю технічного обладнання для здійснення підготовки відеолекційного матеріалу та поганим самопочуттям, відсутністю відповідної підготовки до дистанційного навчання (Т. 1 а. с. 201).

Відповідно до акту про перевірку виконання навчального, наукового, методичного та інших видів навантаження доцентом кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів ОСОБА_1 від 10 квітня 2020 року, складеного в. о. декана ОСОБА_5 в присутності завідувача кафедри ОСОБА_2 та НПП кафедри, навчальне навантаження у період з 16 березня 2020 року по 10 квітня 2020 року із 27 пар (54 годин) (згідно з розкладом занять ОСОБА_1 ) виконано - 0 годин; наукова робота у період з січня по березень включно 2020 року списано 96 годин, станом на 10 квітня 2020 року виконано - 0 годин; методична робота у період з січня по березень включно 2020 року списано 59 годин, станом на 10 квітня 2020 року виконано - 20 годин (складання пакету тестових завдань, що підтверджено завантаженням їх до репозиторію університету лютий, 2020); організаційно виховна робота у період з січня по березень включно 2020 року списано 26 годин, виконано станом на 10 квітня 2020 року - 0 годин (Т. 1 а. с. 183 - 184).

У службовому поданні від 10 квітня 2020 року декана факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії ОСОБА_5 на ім`я ректора ВНАУ Мазура В. А. ставилось питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії ОСОБА_1 за неподання звіту за кожен навчальний тиждень з 16 березня 2020 року по 10 квітня 2020 року про фактичне виконання видів робіт (навчальна і наукова) та не проведення у період з 16 березня 2020 року по 10 квітня 2020 року навчальних занять у дистанційній формі з дисциплін «Годівля риб» (лекційні заняття - 8 годин), «Стандартизація продуктів аквакультури» (лекційні заняття - 4 години), «Водна мікробіологія та токсикологія» (лекційні заняття - 4 години), «Оцінка екологічного стану водойми» (лекційні заняття - 8 годин, практичних занять - 8 годин) (Т. 1 а. с.180 - 182).

13 квітня 2020 року наказом ректора Вінницького національного аграрного університету Мазура В. А. № 208-к ОСОБА_1 оголошено догану за неподання звіту за кожен навчальний тиждень з 16.03.2020 по 10.04.2020 про фактичне виконання видів робіт (навчальна і наукова), що є порушенням вимог наказу ректора університету від 23.03.2020 №78 «Про особливості роботи науково-педагогічних працівників університету на час карантину» (зі змінами), п. 4.7 та п. 2.6 Посадової інструкції доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії, п. 5.12 Розділу 5 контракту з науково-педагогічним працівником № 83/13 від 13 серпня 2013 року та не проведення, у період з 16березня 2020 року по 10 квітня 2020 року навчальних занять у дистанційній формі з дисциплін «Годівля риб» (лекційні заняття - 8 годин), «Стандартизація продуктів аквакультури» (лекційні заняття - 4 години), «Водна мікробіологія та токсикологія» (лекційні заняття - 4 години), «Оцінка екологічного стану водойми» (лекційні заняття - 8 годин, практичних занять - 8 годин), що є порушенням вимог наказу ректора університету від 23 березня 2020 року № 78 «Про особливості роботи науково-педагогічних працівників університету на час карантину» (зі змінами), п. 4.5 Посадової інструкції доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії (Т. 1 а. с. 66).

Як зазначається в акті, затвердженому ректором ВНАУ Мазуром В. А. 14 квітня 2020 року, ОСОБА_1 14 квітня 2020 року ознайомився з наказом від 13 квітня 2020 року № 208-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 », проте не поставив дату ознайомлення з наказом (Т. 1 а. с. 211).

17 квітня 2020 року в. о. декана факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії ОСОБА_5 в присутності завідувача кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів ОСОБА_2 , начальника навчального відділу ННЦ ОСОБА_4 та НПП кафедри складено акт про повторну перевірку виконання навчального навантаження (надання освітніх послуг в режимі дистанційного навчання) доцентом кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів ОСОБА_1 , яким встановлено, що ОСОБА_1 за період з 16 березня 2020 року по 17 квітня 2020 року не розробив всіх занять, які були передбачені навчальним навантаженням, згідно з розкладом занять, не представив розроблені відео-лекції, відео-практикуми, не надав скрін інформації електронної пошти, чату в Viber/Messenger/Telegram/WhatsApp та інших соціальних мереж щодо надання інформації, консультування та активності студентів. ОСОБА_1 представив окремі аудіо-презентації лекцій та лабораторних, практичних занять ( 2 практичні роботи згідно з розкладом 17 квітня 2020 року, які ще не надіслано студентам, лекції 17 березня 2020 року - 2 лекції, 19 березня 2020 року та 17 квітня 2020 року), але не надав документи, які підтверджують надсилання цих занять чи отримання їх студентами. Також комісійно зазначено, що розроблені ОСОБА_1 аудіо-лекції та лабораторно-практичні заняття за тривалістю часу становлять 25 - 30 хв, що не відповідає вимогам проведення занять в дистанційному форматі. Враховуючи зазначене комісією зроблено висновок, що ОСОБА_1 не забезпечується навчальний процес в дистанційному режимі, матеріалів, звітів про виконання роботи станом на 17 квітня 2020 року ОСОБА_7 також не надав (Т. 1 а. с. 204 - 205).

Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_1 від 17 квітня 2020 року з 16 березня 2020 року на кафедрі не було організовано дистанційне навчання, не надавалось технічне обладнання та консультації з організації та проведення дистанційного навчання, відсутнє відеобладнання, не повідомлено в якій формі воно надається, не надавались електронні адреси студентів та не сформовано базу даних. Матеріали направлялись на електронні адреси студентів (Т. 1 а. с. 69).

У службовому поданні на ім`я ректора від 17 квітня 2020 року в.о. декана факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії ОСОБА_5 просила притягнути до дисциплінарної відповідальності доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії ОСОБА_1 за неподання звіту за навчальний тиждень з 13 квітня 2020 року по 17 квітня 2020 року про фактичне виконання видів робіт (навчальна і наукова) та не проведення у період з 13 квітня 2020 року по 17 квітня 2020 року навчальних занять у дистанційній формі з дисциплін «Стандартизація продуктів аквакультури» (лекційні заняття - 2 години), «Оцінка екологічного стану водойми» (лекційні заняття 2 - години, практичних занять 4 години), «Водна мікробіологія та токсикологія» (практичних занять - 2 години) (Т. 1 а. с. 203).

17 квітня 2020 року наказом ректора ВНАУ № 218-к ОСОБА_1 оголошено догану за неподання звіту за навчальний тиждень з 13 квітня 2020 року по 17 квітня 2020 року про фактичне виконання видів робіт (навчальна і наукова) що є порушенням вимог наказу ректора університету від 23 березня 2020 року № 78 «Про особливості роботи науково-педагогічних працівників університету на час карантину» (зі змінами), пунктів 4.7 та 2.6 Посадової інструкції доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії, п. 5.12 Розділу 5 контракту з науково-педагогічним працівником № 83/13 від 13 серпня 2013 року та не проведення у період з 13 квітня 2020 року по 17 квітня 2020 року навчальних занять у дистанційній формі з дисциплін «Стандартизація продуктів аквакультури» (лекційні заняття - 2 години), «Оцінка екологічного стану водойми» (лекційні заняття 2 - години, практичних занять 4 години), «Водна мікробіологія та токсикологія» (практичних занять - 2 години), що є порушенням вимог наказу ректора університету від 23 березня 2020 року №78 «Про особливості роботи науково-педагогічних працівників університету на час карантину» (зі змінами), пункту 4.5 Посадової інструкції доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії (Т. 1 а. с. 203).

Актом, затвердженим ректором ВНАУ 26 травня 2020 року, установлено, що 26 травня 2020 року комісією при здійсненні перевірки відвідування та контролю якості проведення заліків та екзаменів викладачами університету в дистанційній формі було виявлено відсутність доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії ОСОБА_1 на перездачі заліку (друга відомість) з дисципліни «Стандартизація продуктів аквакультури» для групи ВБА-17-1 на другій парі о 09:42 год з невідомих причин (Т. 1 а. с. 223).

В акті, затвердженому ректором ВНАУ 27 травня 2020 року, зазначено, що 27 травня 2020 року комісією при здійсненні перевірки відвідування та контролю якості проведення заліків та екзаменів викладачами університету в дистанційні формі було виявлено відсутність доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії ОСОБА_1 на перездачі іспиту (друга відомість) з дисципліни «Годівля риб» для групи ВБА-17-1 на першій парі о 08:15 год та на заліку з дисципліни «Водна мікробіологія та токсикологія» для групи ВБА-18-1 на шостій парі о 16:15 год з невідомих причин (Т. 1 а. с. 224).

Відповідно до акту, затвердженого ректором ВНАУ 16 червня 2020 року, ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення щодо своєї відсутності на перездачі заліку (друга відомість) з дисципліни «Стандартизація продуктів аквакультури» для групи ВБА-17-1 на другій парі, 27 травня 2020 року - на перездачі іспиту (друга відомість) з дисципліни «Годівля риб» для групи ВБА-17-1 на першій парі та на заліку з дисципліни «Водна мікробіологія та токсикологія» для групи ВБА-18-1 на шостій парі (Т. 1 а. с. 225).

16 червня 2020 року в. о. декана факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії ОСОБА_5 звернулась зі службовим поданням до ректора ВНАУ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за не проведення 26 травня 2020 року перездачі заліку (друга відомість) з дисципліни «Стандартизація продуктів аквакультури» для групи ВБА-17-1 на другій парі о 09:42 год, 27 травня 2020 року на перездачі іспиту (друга відомість) з дисципліни «Годівля риб» для групи ВБА-17-1 на першій парі о 08:15 год та на заліку з дисципліни «Водна мікробіологія та токсикологія» для групи ВБА-18-1 на шостій парі о 16:15 год (Т. 1 а. с. 222).

17 червня 2020 року ректор ВНАУ звернувся з поданням до голови профспілкового комітету працівників ВНАУ про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 з посади доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення (пункт 3 частини першої статті 40 КЗпП України) (Т. 1 а. с. 226 - 228).

Згідно із витягом трекінгу поштового відправлення № 540 ОСОБА_1 отримав лист голови профспілкового комітету працівників ВНАУ від 22 червня 2020 року про те, що дистанційне засідання щодо погодження його звільнення з посади відбудеться 24 червня 2020 року о 14:00 год 03 липня 2020 року, а 01 липня 2020 року він отримав лист голови профспілкового комітету працівників ВНАУ від 26 червня 2020 року (відправлений 24 червня 2020 року) про те, що дистанційне засідання щодо погодження його звільнення з посади відбудеться 26 червня 2020 року о 14:00 год, що підтверджується витягом трекінгу поштового відправлення №2 90 (Т. 1 а. с. 24 - 27).

У протоколі № 7 засідання профспілкового комітету працівників ВНАУ від 26 червня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 неодноразово належним чином був повідомлений про дистанційне засідання профспілкового комітету ВНАУ, тому враховуючи повторну його неявку на засідання профспілкового комітету, керуючись статтею 43 КЗпП України, запропоновано розглянути подання ректора ВНАУ від 17 червня 2020 року за відсутності ОСОБА_1 , на якому одноголосно постановили задовольнити дане подання і надати згоду на звільнення ОСОБА_1 через систематичне невиконання посадових обов`язків без поважних причин (пункт 3 частини першої статті 40 КЗпП України) (Т. 1 а. с. 176 - 178).

Наказом в.о. ректора Вінницького національного аграрного університету Мазура В. А. № 368-к від 26 червня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії з 26 червня 2020 року за систематичне невиконання посадових обов`язків без поважних причин згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України (Т. 1 а. с. 72).

В акті, затвердженому 09 липня 2020 року в.о. ректора ВНАУ зазначено, що у зв`язку із відсутністю на роботі у день звільнення ОСОБА_1 отримав трудову книжку 09 липня 2020 року та ознайомився з наказом від 26 червня 2020 року № 368-к, проте не поставив дату ознайомлення з наказом (Т. 1 а. с. 217).

Згідно з відомостями табелю використання робочого часу за березень 2020 року, додаткового табелю використання робочого часу за березень 2020, табелю використання робочого часу за квітень 2020 року, табелю використання робочого часу за травень 2020 року, табелю використання робочого часу за червень 2020 року ОСОБА_1 у робочі дні місяця у період з 16 березня 2020 року по 08 травня 2020 року проставлялись позначки «0»; у робочі дні місяця у період з 12 травня 2020 року по 21 травня 2020 року включно проставлялись позначки «Л», у робочі дні місяця у період з 22 травня 2020 року по 26 червня 2020 року включно проставлялись позначки «0», де «Л» означає відсутність на роботі у зв`язку з непрацездатністю, а «0» - у зв`язку невиконанням навчального навантаження за дистанційною формою навчання, невиконанням посадових обов`язків, відсутністю звітності за видами робіт та відсутністю викладача на робочому місці (Т. 1 а. с. 239 - 249).

Згідно зі статтею статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і дисципліни.

Відповідно до частина першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (частина перша статті 149 КЗпП України).

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (пункт 3 частини першої статті 40 КЗпП України).

Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник (частина перша статті 43 КЗпП України).

Звільнення працівника за пунктом 3 статті 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Як роз`яснено у пунктах 22 і 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Отже, оскільки позивач систематично, без поважних на те причин, не виконував свої службові обов`язки, визначеені наказом ректора університету від 23 березня 2020 року № 78 «Про особливості роботи науково-педагогічних працівників університету на час карантину» (зі змінами), пункти 2.6, 2.11, 4.7 посадової інструкції доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії, п. 5.12 розділу 5 контракту з науково-педагогічним працівником № 83/13 від 13 серпня 2013 року; за неподання звіту за кожен навчальний тиждень про фактичне виконання видів робіт (навчальна і наукова) та не проведення навчальних занять у дистанційній форм до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення у виді доган від 13 квітня 2020 року та від 17 квітня 2020 року, відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарних стягнень у виді доган враховано положення статті 149 КЗпП України та дотримано порядок застосування дисциплінарних стягнень, але ОСОБА_1 не вжив жодних заходів для усунення порушення трудової дисципліни, взагалі не виконував своїх посадових обов`язків впродовж тривалого часу, що унеможливило отримання належного рівня освітніх послуг їх здобувачами, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про законність звільнення ОСОБА_1 з посади доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва ВНАУ.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність вини ОСОБА_1 у невиконанні ним посадових обов`язків через незабезпечення його технічними засобами для проведення навчальних занять у дистанційній формі, тому що вони спростовуються поясненнями самого позивача та наданими ним доказами, зокрема скріншотами його електронної переписки (Т. 1 а. с. 70 - 71), з використанням електронної пошти та, відповідно, комп`ютерної техніки.

При цьому суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що позивачем не доведено допустимими доказами (належним чином зареєстрованими у ВНАУ заявами) звернення ОСОБА_8 щодо забезпечення його технічними засобами для проведення навчальних занять у дистанційній формі та проїзними документами.

Апеляційний суд так само відхиляє доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції наданих ОСОБА_8 окремих аудіо-презентацій лекцій та лабораторних і практичних занять (дві практичних роботи за 17 квітня 2020 року, дві лекції за 17 березня 2020 року, лекції за 19 березня 2020 року та 17 квітня 2020 року), тому що за тривалістю вони становлять від 25 до 30 хв, замість передбачених 2 год 45 хв кожна, за кількістю вони також не можуть свідчити про виконання загального навантаження доцента кафедри годівлі сільськогосподарських тварин та водних біоресурсів факультету технології виробництва і переробки продукції тваринництва та ветеринарії ВНАУ за відповідний період, а також позивач не надав доказів надсилання цих лекцій та практичних занять здобувачам.

За контрактом № 83/13 від 30 серпня 2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВНАУ, оплата праці та соціально-побутове забезпечення педагогічного працівника виплачується за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом працівнику за рахунок коштів університету.

Згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Отже, заробітна плата науково-педагогічному працівникові нараховується та виплачується за виконану роботу, а оскільки ОСОБА_1 починаючи з 16 березня 2020 року і до часу його звільнення трудових обов`язків, передбачених контрактом та посадовою інструкцією не виконував, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про безпідставність позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги про те, що ВНАУ був зобов`язаний здійснити оплату праці за правилами статті 113 КЗпП України (за час простою не звини працівника) на увагу не заслуговують з огляду на таке.

Простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами (частина перша статті 34 КЗпП України).

Стаття 113 КЗпП України у редакції, чинній на час припинення ОСОБА_1 виконання своїх посадових обов`язків (з 12 березня 2020 року), установлювала, що час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра або посадових осіб.

За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.

Час простою з вини працівника не оплачується.

На період освоєння нового виробництва (продукції) власник або уповноважений ним орган може провадити робітникам доплату до попереднього середнього заробітку на строк не більш як шість місяців.

Законом України № 540-IX від 30 березня 2020 року статтю 113 КЗпП України викладено у такій редакції:

«Час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра або посадових осіб.

За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.

Час простою з вини працівника не оплачується.

На період освоєння нового виробництва (продукції) власник або уповноважений ним орган може здійснювати робітникам доплату до попереднього середнього заробітку на строк не більш як шість місяців».

Отже, передумовами оплати праці за правилами цієї статті було: 1) зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами; 2) повідомлення працівником власника або уповноваженого ним органу про початок простою.

Ні зупинення роботи ВНАУ чи його структурних підрозділів у зв`язку із введенням карантину для запобігання поширенню коронавірусу COVID-19, ні повідомлення ОСОБА_1 про початок простою керівництва ВНАУ не відбулось, а тому підстав для застосування зазначеної норми матеріального права до правовідносин сторін немає.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність належного повідомлення ОСОБА_8 про засідання профспілкового комітету працівників ВНАУ, то апеляційний суд виходить із такого.

Порушення процедури прийняття рішення власником або уповноваженим ним органом саме по собі може бути підставою для визнання його незаконним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти відповідного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини скасування акта з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття власником або уповноваженим ним органом рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення власника або уповноваженого ним органу за умови дотримання передбаченої законом процедури його прийняття.

Такі процедурні порушення як розгляд подання власника або уповноваженого ним орану виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, за відсутності працівника та без наявності доказів про його належне повідомлення про час та місце повторного засідання виборного органу первинної профспілкової організації, не свідчать про те, що за їх відсутності профспілковий комітет працівників ВНАУ прийшов би до іншого, ніж викладений у протоколі № 7 від 26 червня 2020 року, висновку, а відтак в. о. ректора ВНАУ міг прийняти інше рішення щодо ОСОБА_1 , ніж звільнення його з роботи за систематичне невиконання своїх посадових обов`язків.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними, не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а зводяться виключно до переоцінки доказів належно досліджених та оцінених судом першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представниці ОСОБА_1 - адвоката Мишковської Т. М. залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 21 березня 2022 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета