ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2021 року у складі судді Погрібняк О. М.

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: Автозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якому заявник, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду у майбутньому, просив до набрання законної сили рішенням суду зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М. 19 квітня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 1122, про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на йому праві власності.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

До набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1122 від 19.04.2019, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сухини Віталія Вікторовича (виконавче провадження № 67318290).

Допущено ухвалу до негайного виконання.

Ухвала суду мотивована наявністю правових та фактичних підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Не погодившись з даним судовим рішенням, представник АТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заява позивача не містить належного обґрунтування того, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, та ґрунтується лише на припущеннях.

Апелянт вказує, що заявником не доведено, що він звертався до державного виконавця із заявою про зупинення виконавчих дій, та чи відмовив йому державний виконавець у зупиненні виконання, а також відсутні докази того, що державним виконавцем вже проводяться реальні виконавчі дії з опису, оцінки та реалізації заставного майна, на яке запропоновано звернути стягнення.

Вважає, що на сьогоднішній день позивач не позбавлений права власності на майно та не обмежений у його здійсненні, а безпідставне застосування заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Наголошує на тому, що зміст заходів забезпечення позову, які просить вжити позивач, є повністю тотожним заявленим позовним вимогам, що суперечить частині десятій статті 150 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника адвокат Артеменко С. М. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу районного суду залишити без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (пункт 1 частини першої статті 374, стаття 375 ЦПК України).

Дійшовши до висновку про необхідність забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може утруднити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду з позовом, у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті, а отже, стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису необхідно зупинити.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, що ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають нормам процесуального права з цих питань.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 оскаржує виконавчий напис, вчинений 19 квітня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за № 1121, про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 й на підставі договору іпотеки № PLRPGK, посвідченого 28.05.2008 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О. Г. за реєстровим № 4067, передано в іпотеку АТ КБ «Приватбанк».

01 листопада 2021 року постановою державного виконавця Автозаводського відділу ДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сухиною В. В. відкрито виконавче провадження № 67318290 з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса.

05 листопада 2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вказане узгоджується і з положенням пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено у пунктах 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

У справі, що переглядається апеляційним судом, позивач заявив вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та просив зупинити примусове стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Враховуючи, що 01 листопада 2021 року державним виконавцем Автозаводського відділу ДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1122, виданого 20.04.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М., про звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать на праві власності ОСОБА_1 , а позивач оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин колегія суддів погоджується з тим, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується боржником у судовому порядку, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів апеляційного суду відхиляє, як необґрунтовані, доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено жодної об`єктивної обставини, яка б дозволяла вважати, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У разі, якщо стягнення майна позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні не буде зупинено на час розгляду справи за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, це може призвести до порушення прав або інтересів позивача та зробити неможливим виконання рішення суду і відновлення його порушеного права.

Не знайшли свого підтвердження та відхиляються апеляційним судом й доводи апеляційної скарги про те, що зміст заходів забезпечення позову, які просить вжити позивач, суперечать вимогам частини десятої статті 150 ЦПК України, оскільки такий вид забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку, прямо передбачений пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України та не є тотожним з позовною вимогою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В даному випадку до вирішення спору по суті про відповідність/невідповідність оспорюваного виконавчого напису вимогам закону лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого документа з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується у судовому порядку.

За наведених обставин підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, яке ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуально права, апеляційним судом не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна