БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2/497/87/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

24.03.2022 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Вачева Т.М.,

розглянувши за відсутністю сторін заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2021 року з Суворовського районного суду м.Одеса у зв`язку зі зміною підсудності надійшла цивільна справа з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яким позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо, спільних неповнолітніх дітей немає, але відповідач до органу РАЦС для розірвання шлюбу у позасудовому порядку не з`являється. На твердження позивачки, спір по спільне майно між сторонами також відсутній.

Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач надала суду заяву про розгляд позову за її відсутністю, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, часу для примирення їй з відповідачем не надавати.

Відповідач, що був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не з`явився, не надав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Крім того, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України, тому суд обґрунтовано ухвалив справу розглянути заочно за відсутності щодо цього заперечень з боку позивача.

Згідно наданих суду матеріалів, 17.03.2017р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 17.03.2017р., а/з №488) (а.с.4).

Відомостей про наявність від цього шлюбу в сторін неповнолітніх дітей - матеріали справи не містять, позивач у позові зазначив, що спору про майно сторони не мають, але відповідач до органу РАЦС для добровільного розірвання шлюбу не з`являється.

Позивач у позові просить про розірвання шлюбу, стверджуючи про різні погляди на життя в неї з відповідачем та втрату почуття любові та поваги один до одного, виявивши твердий намір на припинення шлюбних відносин з відповідачем.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної Декларації прав людини, що ухвалена Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя (ст.110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу, потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

З матеріалів даної справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, від відповідача не надійшло заперечень на позов, тому, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам позивача, що потягне за собою неприпустиме порушення його прав на вільний вибір. Відповідно до ст.112 - її ч.2 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для розгляду позову про розірвання шлюбу, оскільки незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд враховує те, що сторонам відомі норми чинного законодавства про наслідки розірвання шлюбу судом, а саме, - ч.2ст.114 СК України, згідно якої, в разі розірвання шлюбу судом, - шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; ч.3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили.

Керуючись ст.ст.104,105 СК України, ст.ст.12,80,263-265,280-284 ЦПК України,

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - що був зареєстрований 17.03.2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з№488.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання його копії, а відповідачем - протягом того строку після отримання ухвали суду про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 24.03.2022 року.

Суддя А.В. Кравцова