Справа № 304/1336/22 Провадження № 2/304/240/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №304/1336/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 22 червня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого у них народилося двоє дітей донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що практично після народження другої дитини стосунки між ними погіршилися, зникло взаєморозуміння та повага один до одного, вони почали щодня сваритися, стало більше турбот відносно дітей та відповідно менше часу один для одного, що у свою чергу впливає на психологічний стан їх спільних дітей. Через наведені обставини він, ще минулого року, забрав дітей та повернувся проживати до батьківського дому, будь які спроби примиритися та спробувати все заново не дали жодного результату, вони й надалі не поновили спільне проживання, дружина проживає у місті Ужгороді та влаштовує особисте життя. Отже він з дітьми проживає у квартирі разом зі своєю матір`ю, яка допомагає йому з дітьми, коли він змушений виходити на роботу, хоча зазвичай працює дистанційно. Спору з приводу місця проживання малолітніх дітей у них немає, оскільки дружина проживає сама та не має жодної сторонньої допомоги, тим більше щодо виховання дітей. На підставі наведених аргументів, посилаючись на норми Сімейного кодексу, що регулюють положення про шлюб та сім`ю, а також щодо визначення місця проживання дитини, просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася, подала суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, а також просила провести розгляд справи за її відсутності та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи та подані учасниками заяви, суд приходить до такого висновку.

Встановлено, що 22 червня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у виконкомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 100, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане вказаним виконкомом сільської ради 22 червня 2013 року.

Також встановлено, що за час перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями відповідних свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_2 від 07 липня 2017 року та серії НОМЕР_3 від 08 червня 2021 року.

Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, про що свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх малолітніх дітей.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_5 і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільних дітей, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати.

Приймаючи рішення про задоволення позову й в частині вимоги щодо залишення малолітніх дітей на проживання разом з батьком, суд керується позицією Верховного Суду, що була висловлена ним у справі № 200/952/18 у постанові від 15 січня 2020 року, де Судом зокрема зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Оскільки у даному випадку спір між сторонами з цього приводу відсутній, що також встановлено судом на підставі заяви відповідача, в якій остання визнала позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за можливе залишити дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживати разом з позивачем ОСОБА_1 .

Судовий збір у порядку ст. 141 ЦПК України покласти на відповідача.

Керуючись ст. 24, 56, 105, 112 СК України, ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 22 червня 2013 року у виконкомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 100, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвати.

Дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати при батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп сплаченого ним судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ; місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Чепурнов В. О.