Справа № 344/3942/22
Провадження № 2/344/2069/22
У Х В А Л А

31 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

в складі: головуючої судді Домбровської Г.В.

при секретарі c/з Маланія Ю.А.,

за участі представника Позивача ОСОБА_1 , представника Відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження клопотання представника Відповідача про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особистої приватної власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання особистої приватної власності на квартиру.

31 серпня 2022 року представником Відповідача ОСОБА_4 подано заяву про зупинення провадження в даній цивільній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №344/20892/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Обґрунтовуючи наявність підстав для зупинення провадження у справі, представник позивачів покликався на Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18.08.2022 року у справі №344/20892/21, якою скасовано ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2022 року про зупинення провадження у справі, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, представник Відповідача як на підставу для зупинення провадження у даній цивільній справі №344/3942/22, покликався на п.6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Представники Позивача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на відсутність відповідних процесуальних підстав.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в пункті 33 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», «визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду».

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, а також зміст заявлених позовних вимог у цивільній справі №344/3942/22 та цивільній справі №344/20892/21, Суд дійшов висновку про те, що представником Відповідача не доведено того факту, що розгляд та вирішення цивільної справи №344/3942/22 є об`єктивно неможливим до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №344/20892/21.

Суд також повторно зауважує, що, як того вимагає пункт 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За таких обставин, дослідивши матеріали справ та вимоги заяви про зупинення провадження у справі, Суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання представника Відповідача про зупинення провадження у справі слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, Суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника Відповідача про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особистої приватної власності на квартиру, відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.09.2022 року.

Суддя Домбровська Г.В.