гСправа № 358/707/22 Провадження № 2-о/358/75/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

30 серпня 2022 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С., розглянув матеріали заяви ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту, належності заповідального розпорядження (заповіту) фізичній особі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник просить встановити факт, що заповіт, який був посвідчений 10.07.2001 року за реєстровим № 19, секретарем Дмитренківської сільської Ради Богуславського району Київської області дійсно належав заповідачу ОСОБА_4 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкоємцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження по справі слід відмовити з наступних підстав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку, що зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, оскільки встановлення факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав за заповітом, щодо якого в матеріалах справи наявне роз`яснення нотаріуса про його нікчемність в порядку ст.1257 ЦК України. Вказане свідчить про не визнання нотаріусом права ОСОБА_1 на спадкування за заповітом.

З огляду на вище наведе суд вважає, що спір підлягає розгляду в загальному порядку за участю інших спадкоємців або заінтересованих осіб, на права та обов`язки яких впливатиме рішення суду про встановлення факту належності заповідального розпорядження (заповіту) фізичній особі.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та мету встановлення факту належності заповіту прийняття спадщини, суд вважає, що заява не може бути предметом розгляду в порядку окремого провадження, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315, 353 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту, належності заповідального розпорядження (заповіту) фізичній особі.

Роз`яснити заявнику що вона має право подати позов на загальних підставах.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та усіма доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець