31.08.2022 Єдиний унікальний № 371/165/22 провадження № 2/371/412/22
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/412/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-капітал», треті особи, які не заявляють самостіних вимог: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватного виконавець виконавчого округу Київської області Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою звернувся представник позивача адвокат Ковальський В.В.

В позовній заяві позивач просив суд ухвалити судове рішення яким визнати виконавчий напис №90116, що видав 31 жовтня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про стягнення 34317,39 грн. кредитної заборгованості, 3431,74 грн. виконавчого збору та 669 грн. виконавчих витрат з позивача на користь ТОВ «Вердикт-Капітал», таким, що не підлягає виконанню та просив суд стягнути з відповідача судові витрати у сумі 1438,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тими обставинами, що 04 лютого 2022 року з цифрового Єдиного порталу державних послуг «Дія» ОСОБА_1 дізнався про наявність стосовно нього відкритого виконавчого провадження про стягнення грошових коштів.

Зокрема, ним було встановлено, що ще 18 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Малковою Марією Вікторівною було відкрито виконавче провадження №63656072. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис № 90116, виданий 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованості із грошових коштів у сумі 34317,39 грн., 3431,74 грн. виконавчого збору та 669 грн. виконавчих витрат.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду надіслав клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову відмовити, клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Також на виконання ухвали Миронівського районного суду Київської області від 02 серпня 2022 року від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни надійшли копії матеріалів виконавчого провадження.

Треті особи в судове засідання не з`явилися про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Таким чином, суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис за реєстраційним номер 90116. Згідно якого стягується з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №630067724 від 28 грудня 2013 року, що був укладений між Позивачем та Акціонерним товариством «Альфа-Банк», за період з 29 січня 2019 року по 07 липня 2019 року, в розмірі 33667,39 гривень, з яких:

-прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 16401,10 грн.;

-прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1,68 грн.;

-строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом становить 7298,36 грн.

-за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 650,00 грн.

-загальна сума, що підлягає стягненню 34317,39 грн.

Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з п. п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Із матеріалів справи не вбачається на підставі яких первинних документів приватний нотаріус вчинив виконавчий напис.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому заборгованість боржника повинна бути саме безспірною.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (Постанова ВП Верховного Суду від 27 березня 2019 року справа № 137/1666/16-ц, постанова Верховного Суду від 22 травня 2020 року справа № 674/918/17).

Як визначила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, комісії припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, і з огляду на вказані висновки, сума заборгованості за виконавчим написом не є безспірною.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Вердикт капітал» є правонаступником АТ «Альфа-Банк», а також яку саме суму заборгованості ОСОБА_2 вони отримали.

Строк ліміту Кредитного договору з фізичною особою №630067724 від 28 грудня 2013 року: укладено строком на 36 місяців, строк кредитування закінчився 29 грудня 2016 року.

Тобто днем виникнення права вимоги є 28 грудня 2016 року, при цьому трирічний строк, передбачений ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктом 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, закінчився 29 грудня 2019 року.

Як вбачається із оскаржуваного виконавчого напису, він вчинений нотаріусом 31 жовтня 2020 року, тобто поза межами трирічного строку, на протязі якого нотаріус може вчинити такий напис.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про відсутність безспірної заборгованості між ОСОБА_1 та ТОВ «Вердикт Капітал», а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст. ст. 34, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 18 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 2, 4, 10-13, 76- 81, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати виконавчий напис №90116, що видав 31 жовтня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 34317,39 грн., 3431,74 грн. виконавчого збору та 669 грн. виконавчий витрат з позивача на користь ТОВ «Вердикт-Капітал», таким, що не підлягає виконанню.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Кудрявський узвіз, будинок 5Б) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати у розмірі 1438,60 грн. (одну тисячу чотириста тридцять вісім гривень шістдесят копійок).

4.На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього судового рішення.

5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук