Справа № 182/6479/21
Провадження № 2/0182/1353/2022
28.03.2022 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Багрової А.Г.
розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Відділ «Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Першотравневської сільської ради» про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
Заяви по суті справи:
Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житлом (а.с.2-6).
Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, крім позивача та його дружини ОСОБА_3 , зареєстровані його онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не проживають у будинку з 2010 року у зв`язку з від`їздом разом із батьками у м. Кіровськ Донецької області, яке на даний час є окупованою територією. Батьки онуків зняті з реєстрації місця проживання у будинку позивача рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 30.08.2016 року у справі № 182/1752/16-ц.
Відповідач не приймає участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг. У той же час, реєстрація його постійного місця проживання у житловому приміщенні позивача позбавляє останнього права вільно користуватися та розпоряджатися своєю нерухомістю.
Враховуючи, що ОСОБА_4 досяг повноліття, у добровільному порядку не користується житловим будинком за вказаною адресою, не несе витрат по його утриманню, ОСОБА_1 вимушений звертатися до суду та просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 , а також зняти його з реєстрації місця проживання.
Відповідач відзив на позов не подавав.
Треті особи пояснень по справі не надавали.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 01.11.2021 року відкрито провадження по справі, постановлено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачеві строк для подання відзиву на позов (а.с.24-25).
Того ж дня витребувано відомості про доходи ОСОБА_4 (а.с.26).
Ухвалою від 28.03.2022 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення) (а.с.42).
Судом встановлено.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За змістом ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до довідки № 267 від 14.09.2021 року виконавчого комітету Першотравневської сільської ради Нікопольського району, відомостей виконавчого комітету Першотравневської сільської ради Нікопольського району від 22.10.2021 року, за вказаною адресою, крім позивача, зареєстрована його дружина ОСОБА_3 та онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10,19).
Згідно з Актом від 27.09.2021 року, складеним за участі сусідів відповідною комісією, онуки позивача разом зі своїми батьками у 2010 році виїхали на інше місце проживання в Донецьку область, м. Кіровське, яке на даний час є окупованою територією України. Батьки дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зняті з реєстрації місця проживання за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 12.01.2017 року (а.с.9,11-12).
Реєстрація місця проживання відповідача у будинку позивача створює останньому перешкоди у користуванні та розпорядженні належною йому нерухомістю, змушує нести додаткові витрати на утримання житла, позбавляє права отримати субсидію і, як наслідок, переживати матеріальні труднощі.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 у добровільному порядку з 2010 року не проживає у будинку АДРЕСА_1 , не несе жодних витрат по його утриманню.
Зважаючи на те, що відповідач протиправно створює ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном, суд вважає, що право позивача на володіння, користування та розпорядження своєю нерухомістю підлягає захисту шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.
Разом із тим, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Отже, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, саме по собі є підставою для зняття з реєстрації, - суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.
Керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,141,263-265,280 ЦПК, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16,386,391,405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складання.
Повний текст рішення складено 28.03.2022 року.
Дані про учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН за даними Міністерства доходів та зборів не має можливості надати, оскільки неможливо однозначно ідентифікувати фізичну особу, адреса: АДРЕСА_1 ;
третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Суддя: А. Г. Багрова