Справа №303/4501/22
2-о/303/71/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2022 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Монич В.О.

присяжних Скальський С.С.

Хруник М.В.

при секретарі Добош О.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання недієздатними дружину ОСОБА_2 , сина ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 . Посилається на те, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої групи, хворіє з 2000 року, ОСОБА_3 має психічне захворювання, інвалід третьої групи з дитинства, ОСОБА_4 з 2010 року постійно хворіє, самостійно пересуватись не може, потребує постійного стороннього догляду, тому просить призначити його опікуном ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Заявник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я.

Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Так, п. 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від-26.05.1999 р., опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Зміст зазначеної правової норми вказує на те, що законодавець не розмежовує розгляд питання про визнання особи недієздатною з призначенням цій особі опікуна, а тому зазначені питання мають вирішуватися в одному провадженні.

Як вбачається з прохальної частини заяви, що перебуває на розгляді, ОСОБА_1 просить призначити його опікуном над дружиною ОСОБА_2 , сином ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_4 , однак вимоги щодо визнання вказаних осіб недієздатними не заявляє.

Людина самостійно, як господар свого життя, вирішує в які правовідносини вступати, які набувати права та створювати обов`язки. Саме ці властивості характеризують наявність у особи правосуб`єктності.

Правосуб`єктність фізичної особи включає такі складові: правоздатність, дієздатність, деліктоздатність. Правоздатність фізичної особи виникає з моменту народження і припиняється зі смертю. Відмінно від дієздатності, правоздатність особи не може бути обмежена, чи взагалі, позбавлена. Вік і психічний стан особи не впливають на її правоздатність.

Для того, щоб правоздатний громадянин міг своїми власними діями використати, реалізувати свої права і обов`язки, він повинен розуміти значення своїх дій та бути спроможним керувати ними. Повною мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними людина може тільки по досягненні певного віку і якщо вона не має хвороб, які позбавляють її даної можливості. Внаслідок цього в законодавстві встановлена така юридична властивість для громадян, як дієздатність.

Цивільна дієздатність фізичної особи це її здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно з ч. З ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Проте, висновок про недієздатність фізичної особи необхідно робити, перш за все, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи, в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого в особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

ОСОБА_2 є інвалідом першої Б групи по загальному захворюванню відповідно до довідки МСЕК серії 12ААВ №287539 від 23.09.2021 року (а.с.21).

ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи з дитинства відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААВ №464235 від 10.06.2014 року (а.с.22).

Згідно Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1317, особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Заявник зазначає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на повному утриманні заявника, постійно хворіє, самостійно пересуватися не може, погребує постійного стороннього догляду. Разом з цим, документів, які підтверджують зазначене не надає.

Згідно з ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Судом встановлено, що заявником не подано клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що свідчать про хронічний, стійкий, психічний розлад, внаслідок чого вищевказані особи не здатні усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, заявником не надано, а достатніх даних про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у матеріалах заяви не має, відтак експертиза не призначається.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 77-80, 263, 296, 297, 298, 300, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, м.Мукачево. пл..Духновича Олександра, буд.2, Закарпатська область, поштовий індекс - 89600.

Повний текст рішення виготовлено 07 вересня 2022 року.

Головуючий В.О.Монич

Присяжні: М.В.Хруник

С.С.Скальський