Житомирський апеляційний суд
Справа №935/3403/21 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №295/3403/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 березня 2022 року, яке ухвалено суддею Дубовік О.М.

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на підставі ст. 199 СК України у зв`язку з продовженням навчання та потребою в матеріальній допомозі, у розмірі ј частки усіх видів заробітку до закінчення навчання чи до досягнення 23 років.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 березня 2022 року позовні вимоги задоволені частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01.12.2021 року і до закінчення навчання - 31.12.2022 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Стягнуто з відповідача судовий збір в дохід держави у сумі 908,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, суд не перевірив наявності правових підстав для стягнення аліментів, визначених СК України, не перевірив наявності потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням та наявності обставин можливості надання такої допомоги. Суд при визначенні розміру аліментів не врахував стан здоров`я платника аліментів. Натомість, відповідач зазначає, що має хворобу - цукровий діабет типу 2, тяжкої форми. Крім того, є піклувальником над братом ОСОБА_4 , 1970 р.н., який є особою інвалідністю І групи з дитинства та потребує постійного догляду. Таким чином, вважає, що суд першої інстанції не дослідивши усіх обставин справи, та не дослідивши усіх доказів у системному зв`язку з іншими доказами у справі - неправильно застосував норми СК України та прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. При цьому зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи вірно встановив обставини справи щодо спроможності та матеріальної забезпеченості батька сплачувати аліменти на її утримання, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з нормами чинного законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Шлюб між сторонами розірвано 13.09.2013 року.

Згідно з даними довідки від 29.10.2021 виданої проректором Житомирського державного університету ім. І. Франка - позивач ОСОБА_1 дійсно є здобувачем спеціальності 073 «Менеджмент» першого курсу другого магістерського рівня вищої освіти денної форми навчання за кошти фізичних осіб Соціально-психологічного факультету Житомирського державного університету імені Івана Франка; навчання триватиме з 01.09.2021 р. по 31.12.2022 р. (а.с.11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що навчання позивача на денній формі, на контрактній основі, позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, а відповідач, як батько, має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки на час її навчання, тому дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання своєї повнолітньої доньки, на період її навчання, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Разом з тим, із висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

З матеріалів справи вбачається, що донька відповідача навчається на контрактній основі денної форми навчання, за спеціальністю «Менеджмент» у Житомирському державному університеті імені Івана Франка, термін навчання з 01 вересня 2021 року по 31 грудня 2022 року.

Отже, повнолітня ОСОБА_1 продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності з ч.1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

При цьому доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу, вартості проживання в гуртожитку, тощо) позивач не надала.

Таким чином доводи позовної заяви в частині присудження аліментів в розмірі 1/4 частини, є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі, позивачем представлено не було.

Відповідно до ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Зважаючи на те, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи в суді першої інстанції та відповідно він не міг подати свої заперечення та докази, про що заявив в апеляційній скарзі, суд вважає за можливе прийняти долучені до апеляційної скарги докази.

Колегія суддів вважає, що визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі ј усіх доходів відповідача, суд першої інстанції не врахував факт того, що відповідач як суддя Коростишівського районного суду Житомирської області отримує заробітну плату у вигляді суддівської винагороди в значному розмірі. Однак позивач не довела необхідність отримання аліментів саме у такому розмірі. Крім того, відповідно до виписок з медичної картки, ОСОБА_2 страждає на цукровий діабет, типу ІІ, тяжкої форми та потребує постійного проведення лікування. Відповідно до рішення виконкому Коростишівської міської ради Пасічного Т.З. призначено піклувальником ОСОБА_4 , 1970 р.н., який є інвалідом 1-ї групи та потребує стороннього догляду.

Тому колегія суддів, бере до уваги вищевказані обставини, однак наголошує на тому, що це не звільняє відповідача від утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та надає підставу для перегляду розміру суми аліментів.

Таким чином, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів з урахуванням цих обставин підлягає зменшенню до 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 01 грудня 2021 року і до закінчення дочкою навчання в Житомирському державному університеті імені Івана Франка, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що донька відповідача є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, колегія суддів з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до його збагачення, вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру (п.3 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 березня 2022 року змінити, зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 , у зв`язку з навчанням, з 1/4 до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді