ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5426/22 Справа № 201/3069/22 Суддя у 1-й інстанції - Наумова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про компенсацію моральної шкоди, завданої незаконним арештом, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив суд, керуючись ст. 13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у тлумаченні постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022р., відшкодувати мінімальний розмір моральної шкоди, завданої незаконним арештом 29.07.2010р.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що 29.07.2010 року заявник був незаконно заарештований при провадженні справи про адміністративне правопорушення № 3-1720/10 Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, з приводу чого багаторазово звертався до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди. Остання така вимога висувалася у справі № 201/10234/20 і постановою Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022р. встановлено, що у заявному провадженні має відшкодовуватися винятково мінімальна за Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» моральна шкода.

Вказував, що в силу наявності суперечностей у законодавстві, що регулює вирішення таких справ, та додаткової суперечності, що внесена постановою Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022р., наголошує на необхідності виконання судом вимог закону щодо заборони на відмову у задоволенні вимог у цій справі з мотиву суперечності та неповноти законодавства.

Мінімальний розмір компенсації станом на час вирішення даної справи становить за законом 6500,00 грн. на місяць за кожний місяць перебування під судом. З врахуванням, що метою незаконного арешту було завідомо незаконне притягнення заявника до адміністративної відповідальності у справі № 3-1754/09 (3-0003/10), що тривала з 23.07.2009р. до вересня 2010 року, тобто 14 місяців, такий мінімальний розмір складає 6500 грн. х 14 = 91000 грн. Вказані обставини встановлені судами у справах №№ 201/159/18, 201/11110/17 і «Заїченко проти України № 2».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про компенсацію моральної шкоди, завданої незаконним арештом 29 липня 2010 року, відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким компенсувати мінімальний розмір моральної шкоди, завданої незаконним арештом 29.07.2010 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про компенсацію моральної шкоди, завданої незаконним арештом, в якій зазначив себе заявником, інших учасників справи зазначено не було.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2022 року, справу заведено в порядку позовного провадження, зазначено ОСОБА_1 як позивача у справі, разом з тим, будь-яких інших учасників справи не зазначено.

Відповідно до ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, передчасно відкрив провадження у справі та розглянув її по суті шляхом постановлення ухвали.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскільки, при постановленні оскаржуваної ухвали суд порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, то відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко