2/279/164/22 Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5652/21
Провадження № 2/279/164/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

секретаря Корнійчук О.І..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Коростенської міської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 , про зняття арешту та заборони на його відчуження , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом , в якому просять зняти арешт з нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , 1/2 частина якого належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та 1/2 частина якого належить ОСОБА_2 та заборону на його відчуження, що зареєстровані Коростенською міською державною нотаріальною конторою 23.01.2006 року за № 2809227.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони є власниками нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 в рівних частинах . Мали намір продати зазначене приміщення , але відповідно до записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна накладено арешт та заборона на відчуження зазначеного вище приміщення , який нібито належить ОСОБА_4 , про що нотаріусом було сформовано відповідну інформаційну довідку.

На даний час існування арешту та заборони на відчуження майна порушує їх конституційні права , як власників майна. Відзиву на позовну заяву не надійшло.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до наступного висновку.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 ,в рівних частинах.

Згідно листа нотаріуса Коростенської міської державної нотаріальної контори Житомирської області встановлено що: згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі повідомлення про договір застави 3674 від 04.06.2003 р. 'приватного нотаріуса Добролежа Л.Г., накладено заборону, де об`єктом обтяження є нежиле приміщення - магазин, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована 23.01.2006 р. за № 2809227, реєстратором - Коростенською міською державною нотаріальною конторою Житомирської області, власник - ОСОБА_4 . Однак в додаткових даних №83/2003 зазначено, що заборону було накладено на вищевказаний об`єкт 23.01.2006 р., власник - ОСОБА_4 . В 2003 р. заборону було помилково накладено на об`єкт не за цією адресою ( АДРЕСА_2 ).

Підставою цього позову позивачі визначили наявність арешту, накладеного на зазначене приміщення , що перешкоджає їм в реалізації їх прав власників, а саме продати приміщення.

За таких умов позов спрямовано на захист цивільних прав позивача, пов`язаний з реалізацією права власності на майно

Згідно з ч.2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на вищезазначене, судом встановлена неправомірність існування арешту, накладеного на нерухоме майно, а наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про цей арешт перешкоджає позивачу реалізовувати своє право власності на майно.

Виходячи з вищевикладеного, оскільки арешт на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 був зареєстрований помилково, наявність даного арешту порушує права позивачів, внаслідок чого позбавляється в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд - наявні підстави для скасування арешту. А тому позовні вимоги про зняття арешту підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-268 ЦПК України, стст. 319, 321 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати арешт з нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 та заборону на його відчуження, що зареєстровані Коростенською міською державною нотаріальною конторою 23.01.2006 року за № 2809227.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя: В.П. Коваленко