Єдиний унікальний номер 719/121/22
Номер провадження 2-н/719/76/22
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22 березня 2022 року м. Новодністровськ

Суддя Новодністровського міського суду Чернівецької області Луців О.В., розглянувши заяву Державного комунального підприємства Управління «Тепловодоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, -

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2022р. в суд надійшла заява ДКП Управління «Тепловодоканал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в порядку наказного провадження, яка була відправлена поштою 28.02.2022 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2022р. дана справа передана на розгляд судді Луців О.В.

У поданій заяві про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в порядку наказного провадження не зазначено конкретний період, за який заявник просить провести стягнення, а лише визначено суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Разом з тим, вказано, що станом на 23.02.2022р. утворилась заборгованість в загальному розмірі 3569,56 грн.

Із картки розрахунків вбачається, що станом на липень 2017р. вода+стоки (водопостачання і водовідведення) (особовий рахунок № НОМЕР_1 д-37) ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , споживач мав переплату в сумі 0,44 грн., однак станом на березень 2019 року у ОСОБА_1 існувала заборгованість в сумі 3569,56 грн. При цьому, у наданому розрахунку заборгованості не можливо визначити, чи являється вищевказана заборгованість накопичувальною за період з липня 2017 року чи місячною за вересень 2019 року, так як у розрахунку вказані лише два місяці березень 2017 року і вересень 2019 року.

У ст. 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Натомість, заявник звернувся із заявою про видачу судового наказу 28 лютого 2022р., що підтверджується відміткою на поштовому конверті.

Як було зазначено вище, заборгованість у сумі 3569,56 грн. виникла станом на вересень 2019 року і, виходячи із характеру наданого заявником розрахунку заборгованості, за період з липня 2017 року.

Отже, даний розрахунок заборгованості є сумнівним з точки зору пропуску строку позовної давності на момент звернення до суду, оскільки не містить беззаперечних доказів про подання заяви про видачу судового наказу в межах трьохрічного строку позовної давності, а відтак суддя вважає, що такі вимоги мають спірний характер, з огляду на пропущений строк позовної давності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо відповідно до п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

У п.п. 9, 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед кредитором; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. ЦПК не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, оскільки заявником ставиться вимога про стягнення заборгованості, що, на думку судді, виходить за межі позовної давності, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу за заявою ДКП Управління «Тепловодоканал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в порядку наказного провадження слід відмовити на підставі п.5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У ч.2 ст. 164 ЦПК України встановлено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст. 165-167, 258-261, 353-355, п. 3 Прикінцевих положень, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Державного комунального підприємства Управління «Тепловодоканал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в порядку наказного провадження.

Відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: