Справа № 346/3443/22
Провадження № 2/346/1361/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 р.м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В. розглянувши в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.09.2015р. між банком та ОСОБА_2 було укладено договір №б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з поступовим його збільшенням до 15000,00 грн. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. За життя, позичальник свої зобов`язання за укладеним з АТ КБ «ПриватБанк» договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на дату його смерті виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 9452,17 грн. Відповідач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто вважається такою, що прийняла спадщину, до складу якої входить у тому числі кредитні зобов`язання померлого. З посиланням на ст.ст. 1218, 1219, 1268, 1281, 1282 ЦК України позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вищевказану суму боргу, яка вникла за кредитним договором № б/н від 24.09.2015р., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 07 вересня 2022р. було відкрито спрощене позовне провадження у справі. Постановлено провести розгляд справи по суті 05 жовтня 2022 року без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також, за клопотанням позивача, було витребувано докази.

Копія ухвали про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками була направлена ОСОБА_1 за зареєстрованою адресою її проживання. У визначений судом строк, відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.

Відтак, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, давши оцінку доводам позивача та представленим доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24 вересня 2015 року ОСОБА_2 став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, позичальник отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування згідно умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі: надав позичальнику можливість користування кредитним лімітом у змінюваному розмірі з поступовим його збільшенням до 15000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, а також випискою за договором б/н за період з 31.07.2014р. по 21.02.2022р.

В силу п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, ОСОБА_2 неналежно виконував свої зобов`язання тим самим порушував умови договору, що призвело до виникнення заборгованості за тілом кредиту станом на дату його смерті у розмірі 9452,17 грн.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі статтею 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Дані правовідносини допускають правонаступництво в порядку спадкування.

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки померлої особи, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Звертаючись до суду, позивач вказав, що відповідач постійно проживала із ОСОБА_2 на момент його смерті, оскільки зареєстрована за тією ж адресою, що й спадкодавець, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки заяви до нотаріуса про відмову від неї не подавала. Спільна реєстрація позичальника та відповідача за однією адресою була встановлена позивачем з копій їхніх паспортів.

При відкритті провадження у справі, судом, за клопотанням позивача була витребувано з Центру надання адміністративних послуг м. Коломия довідку про склад сім`ї та осіб, які були зареєстровані разом з спадкодавцем ОСОБА_2 станом на дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а також з Коломийської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Згідно листа в.о. начальника управління «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської рали від 19.09.2022р. №1926/02-12-11 встановлено, що станом на 19.05.2020р. за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_2 , 1960 р.н., ОСОБА_1 , 1989 р.н. та ОСОБА_3 , 1994 р.н.

З матеріалів спадкової справи судом було встановлено, що 26 травня 2021р. на підставі претензії АТ КБ «Приват Банк» від 12.05.2021р. була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 . На момент заведення спадкової справи ніхто з спадкоємців за законом чи за заповітом до нотаріальної контори не звертався.

24 травня 2022р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали до Третьої Коломийської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2 з метою успадкування ними належної спадкодавцю 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 .

Заяви подані спадкоємцями у зв`язку з фактичним прийняттям спадщини, так як ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджувалось довідкою ОСББ «Мазепи 292» за №11 від 24.05.2022р. та по реєстрації в паспортах.

Згідно тієї ж довідки ОСББ, окрім ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , разом з ними також зареєстрована ОСОБА_4 , шлюб з якою спадкодавцем було розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10 вересня 2010 року, яке вступило в законну силу 21.09.2010р., що підтверджується відомостями Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.

Свідоцтвом про право власності на житло від 25.02.1997р. та випискою з інвентаризаційних матеріалів підтверджено, що квартира АДРЕСА_2 належить в рівних частках ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 1/4 частці кожному.

04 червня 2022р. державним нотаріусом Третьої Коломийської державної нотаріальної контори було видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на 1/8 частку квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 та на 1/8 частку цієї ж кватири ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Судом встановлено, що вимоги вказаної статті позивачем дотримано, оскільки з позовом до відповідачки, банк звернувся 29 серпня 2022р., тобто в межах шестимісячного строку з дня отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом.

В силу положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» спадкоємці боржника є боржниками перед кредитором лише за умови прийняття спадщини та у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

В постанові від 06 листопада 2019 року по справі № 279/7765/15-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що у будь-якому випадку підлягає з`ясуванню коло осіб, які не лише визначені в законі або в заповіті як спадкоємці, але й прийняли спадщину у спосіб, визначений законом. Такий висновок зумовлений застереженням статті 1281 ЦК України щодо пред`явлення кредитором вимог лише до тих спадкоємців, які прийняли спадщину.

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку запроваджений механізм досягнення справедливого балансу між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця, з однієї сторони, та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців позичальника - боржника, з іншої.

Дотримання цього балансу передбачає забезпечення задоволення вимог кредитора (кредиторів) спадкодавця за рахунок спадкового майна без порушення майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Під час вирішення питання процесуального правонаступництва сторони у справі спадкоємцем померлого спадкодавця суди мають з`ясовувати коло спадкоємців, обсяг матеріального правонаступництва для вирішення спору. При цьому підлягають врахуванню особливості, передбачені правилами статті 1282 ЦК України щодо об`єму успадкованого майна та співмірності вимог кредитора вартості частки в успадкованому майні спадкоємця, який відповідає перед кредитором лише у межах вартості прийнятої спадщини. Спадкоємець успадковує разом з правами спадкодавця його обов`язки, а тому саме від об`єму успадкованих прав та обов`язків залежить вибір спадкоємця щодо прийняття спадщини чи відмови від неї.

Отже, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

В даній справі судом встановлено, що після смерті спадкодавця майнові права на частку нерухомого майна успадкували два спадкоємці першої черги за законом, кожен з яких отримав по 1/8 частці квартири. Матеріали справи не містять даних про вартість одержаного ОСОБА_1 у спадщину майна, однак виходячи з загальновідомих даних про ринкові ціни на нерухомість, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не виходять за межі та є співмірними з вартістю отриманої відповідачем частки успадкованого майна.

При цьому суд також враховує, що спадкоємцями боржника являються ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , однак вимоги банком пред`явлені лише до ОСОБА_1 , а тому з останньої на користь позивача підлягає стягненню половина суми заборгованості її батька, що відповідатиме її обов`язку задовольнити вимоги кредитора у розмірі, який відповідає її частці у спадщині.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, на користь АТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1240 грн. 50 коп., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1216, 1218, 1222, 1223, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст.. 12, 13, 81, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», (м. Київ вул. Грушевського 1Д, ) заборгованість за договором від 24.09.2015 року у сумі 4726 (чотири тисячі сімсот двадцять шість) грн. 09 коп. та судові витрати у розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн.. 50 коп., а всього: 5966 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят шість гривень) 59 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.10.2022р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Третьякова І. В.