Справа № 464/90/22
пр.№ 2/464/618/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Борачка М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 30 червня 2021 року зареєстрований в реєстрі за №254836 про стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у сумі 8 595 грн. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №254836, щодо стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» грошових коштів у сумі 8 595 грн. за кредитним договором №6988432 від 26.12.2018. Про даний виконавчий напис йому стало відомо після відкриття виконавчого провадження ВП 67700068 приватним виконавцем Білецьким І.М. Вважає, що виданий нотаріусом виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, такий вчинено на підставі документів, які не передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою КМ України від 29.06.1999 року № 1172, в редакції, яка діяла на час його вчинення. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 24.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видано виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №254836 про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №6988432 від 26.12.2018, укладеним з ТзОВ «Мілоан», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 26-МЛ від 15 березня 2019 року є ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», у сумі 8 595 грн.

Як вбачається з спірного виконавчого напису, сума заборгованості складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 3000 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2 745 грн, заборгованості по комісії -420 грн, пеня - 1 500грн.

Згідно зі статтею 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Частиною 1 статті 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 (далі-Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Пунктом 3.5 глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМ України № 1172 від 29.06.1999.

Отже, виходячи із наведених норм та враховуючи обставини справи, спірними є два питання: чи вчинено спірний виконавчий напис в межах трирічного строку з дня виникнення права вимоги у стягувача, та чи підтверджували надані нотаріусу документи безспірність вимог до позивача.

З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 в редакції від 10.12.2014 року, на підставі Постанови КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Вказана редакція у п.2 передбачала, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Суд приймає до уваги також положення п.10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису №92986 від 20.11.2020 законодавча підстава для його вчинення, а саме п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не була чинною, а відтак зазначена нотаріальна дія щодо вчинення виконавчого напису є незаконною.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 8 000 грн. витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

10.02.2022 року представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, за змістом якого остання заперечила проти стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки заявлені витрати не є співмірними із складністю справи, не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг. Також, позивачем не надано доказів на підтвердження заявлених витрат на правову допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача у даній справі здійснювалося адвокатом Івасютою Л.В., що підтверджується ордером серії ВС № 1110793, виданого на підставі договору про надання правової допомоги№ 08-2/12.21 від 24.12.2021 року.

Відповідно до ч.8 ст.141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на те, що позивачем всупереч зазначених вимог не надано жодних доказів на підтвердження витрат на надання правничої допомоги в указаному в позовній заяві розмірі, суд не вбачає правових підстав для задоволення цих вимог.

Крім того, у зв`язку із задоволенням позову судовий збір в розмірі 908 грн. за подання позову, відповідно до ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».

На підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 137, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем та зареєстрований у реєстрі за № 254836, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 8 595 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 908 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» : 79000, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького,1, корп. 28, код ЄДРПОУ - 35234236.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович: 79013, м. Львів, вул. Київська, 1.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович: 01008, м. Житомир, вул. Леха Качинського, 6.

Повне судове рішення складено 28 березня 2022 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Головуючий Борачок М.В.