Постанова

Іменем України

05 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 363/4075/17

провадження № 61-7667св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Київській області,

треті особи: Ясногородська сільська рада Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 , до якої приєднався ОСОБА_6 , на постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Писаної Т. О., Приходька К. П.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: Ясногородська сільська рада Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу та зобов`язання вчинити дії.

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: Ясногородська сільська рада Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала про те, що її права порушені внаслідок неправомірного прийняття Ясногородською сільською радою Вишгородського району Київської області рішення від 27 вересня 2007 року № 144/12 та від 31 травня 2011 року № 10 щодо виділення земельних ділянок з кадастровими номерами :19:277:0034, :19:277:0035, :19:277:0043, :19:277:0044, оскільки вони сформовані частково за рахунок земельної ділянки, яка належить позивачу. За таких умов державні акти від 01 лютого 2012 року серії ЯМ № 181362, від 01 лютого 2012 року серії ЯМ № 181359, від 31 серпня 2008 року серії ЯЖ № 663163, від 26 лютого 2009 року серії ЯЖ № 663162 є такими, що видані із порушенням вимог земельного законодавства, а тому підлягають визнанню недійсними з наступним їх скасуванням. Земельна ділянка з кадастровим номером :19:277:0034, яка частково сформована за рахунок земельної ділянки ОСОБА_1 , 23 грудня 2016 року відчужена ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, тому такий договір має бути визнаний судом недійсним з моменту його вчинення, а державна реєстрація прав на його підставі - скасована.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсними та скасувати:

- державний акт від 01 лютого 2012 року серії ЯМ № 181362 на земельну ділянку кадастровий номер :19:277:0034, площею 0,12 га, що розташована у с. Ясногородка Вишгородського району Київської області;

- державний акт від 01 лютого 2012 року серії ЯМ № 181359 на земельну ділянку кадастровий номер :19:277:0035, площею 0,1199 га, що розташована в с. Ясногородка Вишгородського району Київської області;

- державний акт від 31 серпня 2008 року серії ЯЖ № 663163 на земельну ділянку кадастровий номер :19:277:0043, площею 0,1200 га, що розташована в с. Ясногородка Вишгородського району Київської області;

- державний акт від 26 лютого 2009 року серії ЯЖ № 663162 на земельну ділянку кадастровий номер :19:277:0044, площею 0,1200 га, що розташована в с. Ясногородка Вишгородського району Київської області;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :19:277:0034, що розташована у с. Ясногородка Вишгородського району Київської області, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 23 грудня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А. П. та зареєстрований за реєстровим номером 1218, від дати його укладення.

Визнати неправомірними та скасувати записи про державну реєстрацію прав на вказані земельні ділянки, у тому числі, шляхом скасування записів у поземельних книгах.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про проведення державної реєстрації земельної ділянки площею 0,4300 га, що належить їй на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 687450, за технічною документацією із землеустрою щодо переоформлення державних актів на право власності на землю громадянки ОСОБА_1 :19:277:0005, :19:277:0006) в с. Ясногородка Вишгородського району Київської області.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було належним чином доведено порушення її прав, оскільки непогодження меж земельної ділянки із сусідніми землекористувачами не може бути самостійною підставою для оспорення такої приватизації. Крім того, позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 вересня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним та скасовано:

- державний акт від 01 лютого 2012 року серії ЯМ № 181362 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :19:277:0034, площею 0,12 га, що розташована у с. Ясногородка Вишгородського району Київської області;

- державний акт від 01 лютого 2012 року серії ЯМ № 181359 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :19:277:0035, площею 0,1199 га, що розташована в с. Ясногородка Вишгородського району Київської області;

- державний акт від 31 серпня 2008 року серії ЯЖ № 663163 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :19:277:0043, площею 0,12 га, що розташована в с. Ясногородка Вишгородського району Київської області;

- державний акт від 26 лютого 2009 року серії ЯЖ № 663162 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :19:277:0044, площею 0,12 га, що розташована в с. Ясногородка Вишгородського району Київської області;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :19:277:0034, що розташована у с. Ясногородка Вишгородського району Київської області, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 23 грудня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А. П. та зареєстрований за реєстровим номером 1218, від дати його укладення. Скасовано державну реєстрацію прав на вказані земельні ділянки.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про проведення державної реєстрації земельної ділянки площею 0,4300 га, що належить їй на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 687450, за технічною документацією із землеустрою щодо переоформлення державних актів на право власності на землю громадянки ОСОБА_1 :19:277:0005, :19:277:0006) в с. Ясногородка Вишгородського району Київської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що спірні земельні ділянки накладаються на земельну ділянку, що належить позивачу на праві власності та набута нею раніше, а тому наявні правові підстави для визнання недійсними та скасування спірних державних актів про право власності на земельні ділянки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2021 року до Верховного Суду, ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд або скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

11 травня 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.

Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі за касаційною скаргою ОСОБА_5 , витребувано її із Вишгородського районного суду міста Київської області.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2021 року прийнято заяву ОСОБА_6 про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_5 на постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року у цій справі.

16 серпня 2022 року у зв`язку із звільненням судді Висоцької В. С. проведено повторний автоматизований розподіл справ та справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.

01 вересня 2021 року у зв`язку із перебуванням судді Литвиненко І. В. у відпустці проведено повторний автоматизований розподіл справ та справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_5 посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що постанова апеляційного суду не підписана суддями Писаною Т. О. та Приходько К. П. (пункт 3 частини першої статті 411 ЦПК України), у суді апеляційної інстанції справу розглянуто за його відсутності та він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Доводи інших учасників справи

У червні 2021 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу ОСОБА_5 , у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

У серпні 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_5 , ОСОБА_6 надійшли відповіді на відзив на касаційну скаргу, подану ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 20 вересня 2006 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,1800 га, що знаходиться на території села Ясногородка Вишгородського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :19:2770006 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 20 вересня 2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук О. Б. та зареєстровано в реєстрі за № 12543 (а. с. 17 т. 1).

20 вересня 2006 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,2500 га, що знаходиться на території села Ясногородка Вишгородського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :19:2770005 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 20 вересня 2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук О. Б. та зареєстрований в реєстрі за № 12547 (а. с. 19 т. 1).

12 лютого 2007 року ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,4300 га, що знаходиться на території села Ясногородка Вишгородського району Київської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :19:277:0005 (а. с. 16 т. 1).

Рішенням 12 сесії 5 скликання Ясногородської сільської ради Вишгородського району Київської області від 27 вересня 2007 року № 144 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам згідно списку, що додається до рішення (додаток №1) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Ясногородка, урочище «Братська могила №1», загальною площею 19,9846 га. Передано у власність земельні ділянки громадянам згідно списку (додаток №1) та надано дозвіл на розробку технічної документації по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки згідно генерального плану житлової забудови (а. с. 63 т. 1).

26 лютого 2009 року ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :19:277:0044, площею 0,1200 га, яка набута на підставі рішення Ясногородської сільської ради Вишгородського району Київської області від 27 вересня 2007 року № 144 (а. с. 140 т. 1).

31 серпня 2009 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :19:277:0043, площею 0,1200 га, яка набута на підставі рішення Ясногородської сільської ради Вишгородського району Київської області від 27 вересня 2007 року № 144 (а. с. 139 т. 1).

26 січня 2012 року ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :19:277:0035, площею 0,1199 га, яка набута на підставі рішення Ясногородської сільської ради Вишгородського району Київської області від 31 травня 2011 року № 10 (а. с. 137 т. 1).

26 січня 2012 року ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :19:277:0034, площею 0,1200 га, яка набута на підставі рішення Ясногородської сільської ради Вишгородського району Київської області від 31 травня 2011 року № 10 (а. с. 138 т. 1).

Листом від 10 травня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Київській області повідомило ОСОБА_1 про те, що за інформацією, наданою відділом у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, кадастровий номер :19:277:0005 присвоєний двом земельним ділянкам: одна земельна ділянка з кадастровим номером :19:277:0005 площею 0,4300 га, яка розташована на території села Ясногородка Вишгородського району Київської області, перебуває у власності ОСОБА_1 , інша земельна ділянка з кадастровим номером :19:277:0005 площею 0,2500 га, яка розташована на території села Ясногородка Вишгородського району Київської області, перебуває у власності ОСОБА_10 (набута на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 лютого 2008 року № 1651).

Одночасно повідомлено ОСОБА_1 , що земельна ділянка з кадастровим номером :19:277:0005, площею 0,4300 га, яка розташована на території села Ясногородка Вишгородського району Київської області, та перебуває у власності ОСОБА_1 частково перетинається із земельними ділянками: з кадастровим номером :19:277:0043, площею 0,1200 га, яка перебуває у власності ОСОБА_2 та набута на підставі рішення Ясногородської сільської ради Вишгородського району Київської області від 27 вересня 2007 року № 144/12; з кадастровим номером :19:277:0044, площею 0,1200 га, яка перебуває у власності ОСОБА_3 та набута на підставі рішення Ясногородської сільської ради Вишгородського району Київської області від 27 вересня 2007 року № 144/12; з кадастровим номером :19:277:0045, площею 0,1200 га, яка перебуває у власності ОСОБА_11 та набута на підставі рішення Ясногородської сільської ради Вишгородського району Київської області від 27 вересня 2007 року № 144/12; з кадастровим номером :19:277:0035, площею 0,1199 га, яка перебуває у власності ОСОБА_5 та набута на підставі рішення Ясногородської сільської ради Вишгородського району Київської області від 27 вересня 2007 року № 144/12; з кадастровим номером :19:277:0034, площею 10,1199 га, яка перебуває у власності ОСОБА_6 та набута на підставі рішення Ясногородської сільської ради Вишгородського району Київської області від 27 вересня 2007 року № 144/12.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У касаційній скарзі містяться доводи про те, що третя особа ОСОБА_5 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у суді апеляційної інстанції, що згідно з пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Оцінюючи наведені доводи касаційної скарги, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду виходить із такого.

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Статтею 128 ЦПК Українипередбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом із копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь у ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 вересня 2020 року (а. с. 18, 19 т. 4).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року закінчено проведення підготовчих дій. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду за адресою: місто Київ, вул. Солом`янська, 2а, на 11 годину 00 хвилин 14 січня 2021 року (а. с. 24 т. 4).

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що судова повістка про виклик у судове засідання, яке призначене на 14 січня 2021 року, направлялася апеляційним судом на поштову адресу третьої особи ОСОБА_5 та була ним отримана.

Водночас, у матеріалах справи містяться відомості про те, що ухвали Київського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року та від 23 листопада 2020 року направлялися на електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 22, 27 т. 4).

Про належність вказаної електронної адреси ОСОБА_5 зазначено в апеляційній скарзі, яка подана позивачем ОСОБА_1 (а. с. 1 т. 4).

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_5 зазначав електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 як свою особисту електронну адресу чи електронну адресу свого представника, користувався нею під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, відсутні підстави вважати, що відправка ухвали про призначення справи до розгляду електронним листом на електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 є належним способом повідомлення ОСОБА_5 про дату, час та місце судового засідання у суді апеляційної інстанції. Будь-яких інших доказів про належне повідомлення ОСОБА_5 про дату, час та місце судового засідання у суді апеляційної інстанції матеріалами справи не містять.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вжив всі можливі та допустимі заходи щодо повідомлення третьої особи ОСОБА_5 про дату, час та місце судового засідання, чим порушив його право знати про час і місце розгляду справи, що є порушенням статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Віктор Назаренко проти України» від 03 жовтня 2017 року та у справі «Лазаренко та інші проти України» від 27 червня 2017 року).

За таких обставин, ураховуючи вимоги пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України та доводи касаційної скарги заявника щодо неналежного повідомлення його про дату, час та місце проведення судового засідання в апеляційному суді, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для обов`язкового скасування постанови суду апеляційної інстанції, оскільки справу розглянуто за відсутності учасника справи, який належним чином не повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і він обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Разом з цим, Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що постанова суду апеляційної інстанції не підписана всіма суддями, оскільки такі доводи не відповідають дійсності та спростовуються наявним у матеріалах справи оригіналом постанови Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року, яка підписана всіма суддями (а. с. 42-46 т. 4).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною четвертою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.

Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК Українивизначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Враховуючи наведене, Верховний суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду підлягає обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 , до якої приєднався ОСОБА_6 , задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

Є. В. Петров

В. В. Пророк