Номер провадження: 22-ц/813/3039/22
Номер справи місцевого суду: 492/1665/20
Головуючий у першій інстанції Черевата В. І.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 28 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2020 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.07.2019 року у розмірі 15 646,35 гривень, а також витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що між сторонами був укладений кредитний договір № б/н від 18.07.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з тарифами банку. У порушення умов договору зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином, заборгованість не погасив (а.с.1-4).

28 грудня 2020 року рішенням Арцизького районного суду м.Одеси позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.07.2019 року у розмірі 13 389 (тринадцять тисяч триста вісімдесят дев`ять) гривень 79 копійок, яка складається з: - 13389,79 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати у розмірі 1 798 (одна тисяча сімсот дев`яносто вісім) гривень 68 копійок. В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 74-76).

06 квітня 2021 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - Крилова Олена Леонідівна направила засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на рішення Арцизького районного суду м. Одеси від 28 грудня 2020 року. Апелянт вказує, що не погоджується з оскаржуваним рішенням в частині відмови у позовних вимогах щодо стягнення заборгованості за відсотками та вважає, що рішення в цій частині прийняте без повного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів та з порушенням матеріального та процесуального права, в іншій частині рішення не оскаржує. Апелянт повідомляє, що крім анкети-заяви, ОСОБА_1 у той же день також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому він підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування, зокрема з процентною ставкою в межах та поза межами пільгового періоду. Тобто, апелянт вважає, що ОСОБА_1 при укладанні кредитного договору був належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків. На думку апелянта в даній справі не може бути взята до уваги позиція Верховного Суду, висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, оскільки вона висловлена в іншій справі за інших правовідносин сторін, коли відповідачем заперечувалися такі умови договору як погоджені між сторонами у належний спосіб, а в підписаних відповідачем документах умови та правила не містилися. Натомість, як зазначає апелянт, в даній справі умови кредитування належним чином погоджені сторонами, що підтверджує підписаний ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту. Також, на думку апелянта, судом першої інстанції не врахований висновок щодо застосування норми права, викладений у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №382/327/18-ц, де вказано, що так як в довідці, підписаній відповідачем, визначено розмір відсотків за користування кредитом, то вони підлягають стягненню. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не спростував жодним належним чином та допустимими доказами факт укладення кредитного договору та ознайомлення з його умовами. Тому, апелянт просить суд скасувати рішення Арцизького районного суду Одеської області від 28 грудня 2020 року в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити, а в іншій частині рішення залишити без змін та стягнути з ОСОБА_1 судові витрати (а.с.83-87).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 28 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому вважав, що, АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі 13389,79 грн, а також судові витрати (а.с. 75 зворот). Разом з тим, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування грошовими коштами через відсутність доказів узгодження умов кредитного договору у цій частині.

Апеляційний суд, відхиляючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 18.07.2019 року підписав заяву № б/н (а.с. 9-10).

Відповідно до Довідки про видачу кредитної картки ОСОБА_1 останньому було видано кредитну картку № НОМЕР_1 (а.с. 8).

Відповідно до Виписки та Довідки про зміну умов кредитування ОСОБА_1 18.07.2019 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 гривень (а.с. 7, 60-60 зворот).

Також, позивачем було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.07.2019 року, згідно з яким заборгованість за тілом кредиту становить 13389,79 грн, заборгованість за простроченими відсотками 2256,56 грн (а.с. 5-6).

Відхиляючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд виходить з того, що дійсно як вбачається з матеріалів справи, зокрема анкети-заяви, підписаної відповідачем, та правильно встановлено судом першої інстанції, дана заява не містить відомостей стосовно видачі кредитної картки, строку її дії, надання кредитних коштів, строку повернення кредиту, розміру відсотків, штрафів та пені в разі невиконання чи неналежного виконання заборгованості. Також, апеляційний суд зазначає, що наявний Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» не містить підпису відповідача, а отже не може бути належним доказом на підтвердження обізнаності відповідача про умови договору та надання її згоди на отримання кредиту чи погодження ціни договору. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на це, враховуючи, що обов`язок доказування наявності заборгованості за кредитним договором лежить на позивачеві, апеляційних суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач подав до суду першої інстанції заявою, згідно з якою позов визнав та не заперечував проти ухвалення рішення (а.с. 72). Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом першої інстанції правильно було визначено, що законні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків відсутні, а тому правильно прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Враховуючи, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками, а також те, що доводи апеляційної скарги стосуються лише оцінки доказів, обсяг яких не дозволяє задовольнити позов в повному обсязі, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни - відхилити.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 28 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

18.03.2022 року м. Одеса