Справа № 214/5940/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 вересня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
при секретарі - Собченко Н.А.,
позивача - ОСОБА_1 ,
її представника - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - Відділ реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, -
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1 . Відповідач є її родичем та з 25.07.2017 року зареєстрований у належному їй будинку. Проте із дня реєстрації у будинку відповідач жодного дня у ньому не проживав, його особисті речі у будинку відсутні. Факт реєстрації відповідача у належному позивачеві будинку створює останній певні незручності, оскільки тягне за собою нарахування додаткових платежів за комунальні послуги, а також зменшення розміру житлової субсидії. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом.
Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.
Відповідач, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.
Представник третьої особи до судового засідання також не з`явилась, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаною в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивача, проживає з нею поруч та знає її більше 20 років, вони дружать, відповідача вона бачила 2 рази в 2017 році, більше вона його не бачила, знає, що відповідач у позивача не проживає, позаяк часто буває у гостях у позивача і відповідача жодного разу там не бачила, речей його у будинку також немає.
На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача та її представника суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Так, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.09.2001 року, позивач є власницею будинку АДРЕСА_1 (а.с.3).
У належному позивачу будинку з 25.07.2017 року зареєстрований відповідач (а.с.4, 16), який у зазначеному будинку з цієї ж дати і не проживає, що підтверджується Актом, складеним мешканцями АДРЕСА_1 та засвідченим підписом голови вуличного комітету №26 (а.с.5).
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, відсутність відповідача у належному позивачу будинку без поважних причин понад рік встановлена судом на підставі показань свідка та письмових матеріалів справи. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеному будинку, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеним будинком.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - Відділ реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.