Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2483/21
Провадження № 2/376/204/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2022 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщення та зняття з реєстрації за місцем проживання,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку від 25 липня 2002 року.

Відповідно до Витягу №1 080 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданого Сквирською міською радою 20.10.2021 року у її будинку зареєстрований її чоловік - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 та невідома особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в будинку не проживає з моменту його купівлі, тобто з 2002 року. Позивачка вказує, що ОСОБА_2 вона не знає та ніколи не бачила, вона не є членом сім`ї позивачки, реєстрація відповідача в будинку порушує права позивачки розпоряджатися своєю власністю, тому на підставі вказаного просить суд:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою від 02.11.2021 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.13).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити (а.с.22).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.17), причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надавала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі вимог ст.. 223 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутність не з`явившихся учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 липня 2002 року (а.с.4,5).

Відповідно до Витягу №1080 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданого Сквирською міською радою 20.10.2021 року у її будинку зареєстрований чоловік позивачки - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 та невідома особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

ОСОБА_2 в будинку не проживає з моменту його купівлі, тобто з 2002 року, що підтверджується Актом про встановлення факту не проживання від 22.10.2021 року складений в присутності сусідів-свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 депутатом Сквирської міської ради Стригун В.М. (а.с.6).

Також факт реєстрації відповідачки в будинку позивачки підтверджується Довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області (а. с. 20).

Позивачка ОСОБА_1 відповідачку ОСОБА_2 не знає та ніколи не бачила, вона не є членом сім`ї позивача, реєстрація відповідача в будинку порушує права позивачки розпоряджатися своєю власністю, тому вона звертається до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати а оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст.. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з вимогами частини 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки право позивачки як власника будинку, дійсно порушується тим, що в будинку, який належить їй на праві приватної власності, зареєстровано відповідачку ОСОБА_2 , яка не проживає в будинку з 2002 року, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319,391 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12,13,19,76,81, 223,247, 258,259,263 -265, 274,351,352,354 ЦПК України, ст. ст. 71,72,150 Житлового Кодексу Української РСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщення та зняття з реєстрації за місцем проживання - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко