Справа № 632/383/22
провадження № 2-др/632/3/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в прийнятті додаткового рішення суду

29 серпня 2022 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участі секретаря Венгер В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду питання винесення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, укладеному у формі письмової розписки,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2022 року судом було ухвалено відповідне судове рішення у даній справі, згідно з яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто 20000,00 доларів США за договором позики, укладеним у формі письмової розписки від 08.07.2021 року без визначення еквіваленту вказаної суми у національній грошовій одиниці Україні гривні, відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 414,71 доларів США як 3% річних за весь період і у майбутньому до закінчення військового стану в Україні, встановлено відсутність доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час постановлення рішення з боку позивача, а відповідно відсутність підстав для їх стягнення, вирішено питання судових витрат, а саме стягнуто з відповідача на користь позивача частину сплаченого ним при зверненні до суду суми судового збору у розмірі 6346,20 грн., з яких 5850,00 грн. за подання самої позовної заяви та 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

За вказаною судовою справою суд видалився до нарадчої кімнати наприкінці робочого дня 22.08.2022 року та проголосив повний текст відповідного судового рішення о 10 годині 25.08.2022 року, у тому числі, через півторадобову комендантську годину на території Харківської області у період часу з 23.08.2022 року до 25.08.2022 року та її загальне часове збільшення у період часу з 22.08.2022 року до 25.08.2022 року.

Під час знаходження у нарадчій кімнаті по даній справі 23.08.2022 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява представника позивача адвоката Сиротюк Р.В., яка була направлена 19.08.2022 року, в якій окрім доказів укладання між позивачем та адвокатським об`єднанням «Ревелін інформейшн груп» договору про надання правової допомоги №401-10/12-2021 від 12.12.2021 року та додаткової угоди до вказаного договору від 02.02.2022 року, було заявлено до стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у вигляді гонорару успіху адвокатського об`єднання «Ревелін інформейшн груп» у розмірі 6124,41 долар США, що становить 30% від заявленого в суді першої інстанції розміру позовних вимог (20414,71 долар США).

Вказана заява була надана суду засобами поштового зв`язку до початку судових дебатів по справі 19.08.2022 року, до суду надійшла 23.08.2022 року під час знаходження суду у нарадчій кімнаті по даній справі, тому суд вважає за необхідне розглянути вказану заяву по суті, постановивши відповідне судове рішення, враховуючи те, що вимога про стягнення витрат на професійне правничу допомогу у розмірі 175500,00 грн. була заявлена ще під час звернення до суду у позовній заяві, поданій засобами поштового зв`язку 29.04.2022 року.

Судом не встановлено підстав для виклику позивача, представника позивача та відповідача у судове засідання для розгляду питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у формі гонорару успіху.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається без участі сторін та їх представників, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється, а ведеться протокол судового засідання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами другою-п`ятою ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви; додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Дослідивши подану суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, подану представником позивача адвокатом Сиротюк Р.В. на підставі укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням «Ревелін інформейшн груп» договору про надання правової допомоги від 12.12.2021 року, включаючи додаткову угоду №1 до вказаного договору від 02.02.2022 року, суд приходить до думки, що у задоволенні вимог представника позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.141 ЦПК України, встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі ст.30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Слід зазначити, що в даній справі відповідно до п.п.п.4.1.2 договору між позивачем та адвокатським об`єднанням «Ревелін інформейшн груп» в редакції від 02.02.2022 року (далі Договір в редакції від 02.02.2022 року), представником позивача до стягнення було заявлено виключно вимогу щодо стягнення з відповідача гонорару успіху, який становить 30% від суми коштів, які будуть зазначені до стягнення на користь позивача у рішенні суду, яке набрало законної сили. Вимог щодо стягнення з позивача вартості наданих послуг з боку адвокатського об`єднання «Ревелін інформейшн груп» (загальний гонорар) щодо поточного супроводження справи відповідно до п.п.п.4.1.1 заявлено не було, а тому в цій частині питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу не вирішується та судом встановлюється відсутність вимог з боку позивача на адресу відповідача щодо стягнення гонорару щодо поточного супроводження (складення вимоги про досудове врегулювання спору, складення позовної заяви до суду, складення заяви про забезпечення позову, участь представника позивача у судовому засіданні 01.08.2022 року тощо) з відповідача по цій справі.

Стосовно вимог про стягнення гонорару успіху у розмірі 6124,41 долар США, що складає 30% від вартості заявлених позовних вимог, то в цій частині суд зазначає, що вимоги позивача суд задовольнив частково у розмірі 20000,00 доларів США, а тому реально до стягнення представником позивача може бути заявлено лише 6000,00 доларів США, оскільки сама вказана сума складає 30% від суми коштів, які «зазначені в рішенні суду до стягнення на користь клієнта».

В той же час вказана вимога не може бути задоволена з наступних підстав, кожна з яких є окремою та достатньою підставою для відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в частині стягнення гонорару успіху:

1.Визначення сторонами гонорару успіху в іноземній валюті є порушенням вимог діючого законодавства України в частині того, що при укладанні правочину між резидентами України відповідних договорів на території України ціна такого договору повинна бути відображена саме в національній грошовій одиниці України гривня для можливості сплати податків та інших обов`язкових платежів, подання податкової звітності та встановлення відсутності фіктивності дій між контрагентами. Те, що резолютивна частина рішення суду від 25.08.2022 року містить зобов`язання до відповідача повернути кошти отримані по договору позики, укладеному у формі письмової розписки, до предмету позову в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу прямого відношення не має, оскільки стосується іншого предмета доказування, по якій є діюча постанова Верховного Суду. В даній справі для позивача достатньо було заявити вказану вимогу в еквіваленті гривна Україна для можливості її розгляду по суті, що представником позивача в заяві від 15.08.2022 року зроблено не було. До того ж вказана заява містить імперативну вимогу щодо стягнення коштів саме в іноземній валюті, а тому суд позбавлений можливості будь-яких дій відносно даної вимоги, оскільки він повинен розглядати вимоги позивача виключно в тій редакції, як того бажав сам позивач або його представник, а відповідно немає підстав для її задоволення.

2.До матеріалів заяви не долучені жодні докази сплати позивачем ОСОБА_1 на користь адвокатського об`єднання «Ревелін інформейшн груп» зазначених у п.п.п.4.1.2 Договору в редакції від 02.02.2022 року грошових коштів у розмірі 30% від суми коштів, які будуть зазначені до стягнення на користь позивача у рішенні суду, тобто вказана сума на сьогоднішній день позивачем не сплачена. Специфікою регулювання в цій частині є те, що саме позивач повинен сплатити вказану суму на користь своїх представників, а вже після вказана сума повинна бути стягнута судом на його користь з відповідача у якості витрат на професійну правничу допомогу. Доказом цього є подання до суду не пізніше, ніж 5 днів після закінчення судових дебатів, відповідної квитанції до прибуткового касового ордеру вищевказаного адвокатського об`єднання, рахунку-фактури тощо для підтвердження такої сплати. Представник позивача про повний текст остаточного судового рішення по справі був повідомлений засобами Електронного суду ще 25.08.2022 року. Станом на час постановлення даного судового рішення доказів сплати позивачем на користь його представників гонорару успіху суду надано не було, а відповідно немає підстав і для стягнення заявленого гонорару успіху представником позивача по справі.

3.Суд погоджується з тим, що позивач та його представники не повинні доводити суду обгрунтованість ринкової вартості гонорару успіху адвокату, погодженого сторонами. Однак суду повинна бути надана аргументація саме такого розміру гонорару успіху, оскільки це виходить з вимог пунктів 1 та 2 ч.1 ст.137 ЦПК України, де чітко зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). В іншому випадку судова практика вільно пішла б по стягненню і 100% суми, визначеної у рішенні суду на користь сторони, а можливо і більшої суми, виключно через те, що сторона та її представники дійшли до цього в укладеному між ними на власний розсуд договорі. Щодо предмета розгляду даної справи, то практика Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду повністю сформувалася ще наприкінці 2018 на початку 2019 років, з тих пір, на відміну від інших об`єктів цивільних правовідносин, є сталою та не змінювалася, форму відповідної позовної заяви за даним предметом позову можна з легкістю знайти при першому пошуку в інтернеті, представники позивача до суду не добиралися, процесуальне спілкування відбувалося засобами Електронного Суду та поштового зв`язку, суд розглянув справу у межах строку, визначеного процесуальним законом. Тому дана справа є справою невеликої складності, не потребує додаткового вивчення підстав позову, збору додаткових доказів або витребування доказів, у тому числі за участі суду, а відповідно зазначений представником позивача до стягнення гонорар успіху не відповідає витраченим для підготовки позовної заяви та розгляді у суді першої інстанції вимогам гонорару успіху, визначеним позивачем та його представниками Окремо суд зазначає, що при вирішенні справи по суті судом було встановлено, що представник позивача не вміє округлювати дрібні числа до сотих, що потребувало від суду окремого підрахунку вимог позивача для встановлення їх дійсного обсягу, а при зверненні до суду представником позивача не було сплачено судовий збір у повному обсязі, відповідно до ціни позову та заявлених вимог до відповідача, що разом вказує на якість наданих послуг представниками позивача в даній справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19).

Таким чином, судом встановлюється, що заява представника позивача в даній справі адвоката Сиротюка Руслана Івановича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в частині стягнення гонорару успіху є безпідставною та необгрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 137, 139, 141, 260, 261, 270, 351-352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 , поданої представником позивача адвокатом Сиротюк Романом Валерійовичем, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити у повному обсязі

У зв`язку з прийняттям головою Верховного Суду на підставі частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розпорядження «Про відновлення територіальної підсудності судових справ Харківського апеляційного суду» від 25.07.2022 року №42 ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду (адреса: 63002, Харківська область, м. Валки, вул. Харківська, 4, в приміщенні Валківського районного суду Харківської області) безпосередньо або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали суду проголошений 29 серпня 2022 року.

Суддя О. В. Кочнєв