Справа № 335/1451/22
Провадження № 4-с/333/35/22
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність керівника виконавчої служби у Запорізькій області Т. Визвілко у виконавчому провадженні № 5688243,-

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя з ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2022 року за підсудністю надійшла цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність керівника виконавчої служби у Запорізькій області Т. Визвілко у виконавчому провадженні № 5688243.

Зазначену справу передано в провадження судді Дмитрієвої М.М.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2022 року, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, скаргу було залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а заявнику було надано строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

12 вересня 2022 року до суду повернувся конверт з копією ухвали суду від 21 квітня 2022 року, направлений на адресу заявника, із відміткою «адресат відсутній за даною адресою».

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Однак до цього часу недоліки, які зазначені в ухвалі, заявником не було усунено, жодного листа на адресу суду не надходило.

Згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, у наданий судом строк заявник не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2022 року про залишення скарги без руху, тому відповідно до ст. 185 ЦПК України, скарга вважається неподаною та підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність керівника виконавчої служби у Запорізькій області Т. Визвілко у виконавчому провадженні № 5688243, визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Копію ухвали направити заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва