г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1525/22
Номер провадження 2/213/1167/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/1525/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» про відшкодування моральної шкоди, завданої тяжким ушкодженням здоров`ю,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 20.07.2022 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що він працював на підприємстві відповідача з квітня 2011 року по вересень 2021 року монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій та слюсарем-інструментальником, виконував роботу в шкідливих умовах, внаслідок чого отримав професійне захворювання. Оглядом МСЕК йому визначено ступінь втрати професійної працездатності 40% та третю групу інвалідності безстроково. У зв`язку з ушкодженням здоров`я він зазнає моральних страждань, оскільки порушено його нормальні життєві зв`язки, через дратівливий стан погіршилися відносини в сім`ї, він відчуває фізичний біль, постійно користується інгаляційними препаратами, що не дає йому можливості зайвий раз користатися громадським транспортом, викликає дискомфорт та занепокоєність. Негативні зміни в його житті є незворотними, усвідомлення чого завдає позивачу душевного болю та страждань. Просить стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 360 000 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що:

-Позивач працював за вказаною професією з 15.03.2001 року, при цьому не лише на підприємстві відповідача, а і в інших підприємствах, всього 19 років 1 місяць, з яких в ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» - 9 років, що не було враховано комісією при складання Акту за ф. П-4;

-Позивач знав про шкідливі умови праці на його робочому місці без яких неможлива конкретна робота за спеціальністю, однак свідомо продовжував працювати на таких умовах тривалий час;

-винні дії Відповідача не встановлені, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між захворюванням позивача та його працею у відповідача, під час роботи на підприємстві стан здоров`я позивача почав погіршуватись;

-Відповідач в свою чергу виконує вимоги законодавства щодо компенсації в таких умовах праці, забезпечує засобами колективного та індивідуального захисту, після виявлення у позивача профзахворювання перевів його на посаду слюсаря-інструментальника;

-із наведених позивачем обставин не вбачається, яким саме чином ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» порушило його законні права та інтереси, і, як наслідок, він отримав моральні страждання;

-вимоги позивача щодо сплати йому моральної шкоди не відповідають вимогам діючого законодавства України, а заявлена сума моральної шкоди не відповідає засадам розумності та справедливості.

Процесуальні дії у справі.

20.07.2022 позовна заява надійшла до суду.

25.07.2022 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 18.08.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та виклик свідків було відмовлено.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

17.08.2022 від відповідача надійшов відзив на позов, а також подано клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та виклик свідків, у задоволенні якого ухвалою суду від 18.08.2022 було відмовлено. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило.

Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 працював в ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» з 01.04.2011 року монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій та слюсарем-інструментальником. 06.09.2021 року звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.10-13).

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український НДІ промислової медицини» від 25.05.2021 № 954 встановлено наявність у позивача хронічного професійного захворювання хронічного обструктивного захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. Легенева недостатність другого ступеня (а.с.22-23).

16 червня 2021 року комісією у складі представника управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, лікарів та представників ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) позивача, за ф. П-4. Згідно з Актом, стаж роботи позивача в цеху в умовах впливу шкідливих факторів складає 09 років 0 місяців (а.с.14-18).

Згідно з п.17 згаданого Акту, професійне захворювання виникло внаслідок шкідливої дії пилу переважно фіброгенної дії, SiO-2 2-10 %, показники якого перевищували гранично допустимі норми через недосконалість робочого місця монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.

Причиною виникнення хронічного професійного захворювання визнано: пил переважно фіброгенної дії, SiO-2 2-10 %, концентрація якого на робочому місці позивача (7,4 мг/куб.м) перевищувала ГДР 4,0 мг/куб.м, тобто в 1,85 разів, згідно вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони»(п.18 Акту).

Персональний склад осіб, які порушили законодавство про охорону праці, не встановлений через роботу позивача за професією в умовах дії шкідливих факторів протягом 19 років, зміну підприємств та їх керівників.

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український НДІ промислової медицини» від 31.05.2022 № 851 підтверджено раніше встановлений діагноз хронічного професійного захворювання позивача (а.с.19).

ОСОБА_1 05.07.2022 пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією, якою йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 40 % по ХОЗЛ, з 27.06.2022 та третю групу інвалідності безстроково (а.с.9).

Наявність професійного захворювання у позивача також підтверджується наданими ним письмовими доказами, зокрема виписками із медичної карти стаціонарного хворого, з яких ї вбачається, що він проходив лікування в закладі охорони здоров`я з приводу скарг на задишку при незначному фізичному навантаженні, приступоподібний сухий кашель, важкість у грудній клітці, приступи задухи до 2-3 разів в день, головний біль, запаморочення при підвищенні АТ, періодичний біль у ділянці серця, часте серцебиття, загальну слабкість (а.с.20-21, 24-25).

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди.

Норми права, які застосовує суд та мотиви їх застосування.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання.

Висновок суду.

Сам факт втрати професійної працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом достовірно встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності 40 %, позивачу заподіяно моральну шкоду, оскільки у нього змінилися образ та якість життя, що завдає йому моральних страждань. Ушкодження здоров`я, втрата великого відсотка працездатності, постійні процеси лікування, прийоми ліків, перенесення фізичних страждань спричиняють йому моральні страждання.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Водночас, суд враховує, що позивач має понад 37 років загального стажу, за професією монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, в шкідливих умовах, працював з 15.03.2001 року (19 років 1 місяць), а в підприємстві відповідача тільки з 01.04.2011 року (09 років), та вважає доведеним, що профзахворювання у позивача виникло не лише з вини відповідача. При цьому, суд враховує характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем внаслідок цього професійної працездатності 40 % з 27.06.2022 року безстроково, тяжкість вимушених змін в його життєвих стосунках, встановлення третьої групи інвалідності, що вказує на погіршення стану його здоров`я та незворотність негативних наслідків профзахворювання.

В зв`язку з отриманим професійним захворюванням позивач змушений проходити стаціонарний курс медикаментозного лікування, переносить фізичні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв`язків, вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, а отже, у своїй сукупності вказує на заподіяння позивачу моральної шкоди.

Разом з тим, суд погоджується з позицією відповідача стосовно того, що позивачем не наведено конкретних достатніх аргументів на обґрунтування розміру зазначеної у позові спричиненої шкоди, який не відповідає принципам розумності, справедливості і співмірності.

Отже, виходячи з вищевказаних обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 90 000 гривень. В іншій частині позовних вимог слід відмовити, у зв`язку з необґрунтованістю.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 23, 76-81, 89, 95, 258-259, 263-265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» на користь ОСОБА_1 90 000 (дев`яносто тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД», місце знаходження: м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47/35, .

Повне судове рішення складено 21 вересня 2022 року.

Головуючий суддя В.В. Попов