Справа № 385/600/22
Провадження № 2/385/242/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Гришака А.М.,

з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І.,

представника позивача адвоката Медвідя В.А.,

представника відповідача адвоката Мелєзгінова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Гайворон Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Олена» про усунення перешкод в здійсненні права користування земельною ділянкою, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

22.06.2022 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Медвідь В.А. звернувся до суду з позовом до фермерського господарства «Олена» про усунення перешкод в здійсненні права користування земельною ділянкою, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 , на праві приватної власності Належить земельна ділянка площею 3,20 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0060, яка знаходиться на території Гайворонської міської ради, Кіровоградської області, ділянка № НОМЕР_1 .

Позивач передав вказану земельну ділянку в оренду ФГ «Олена», що підтверджується договором оренди земельної ділянки б/н. від 10.01.2012 року та актом приймання-передачі земельної ділянки від 10.01.2012 року.

Строк на який було укладено договір оренди земельної ділянки від 10.01.2022 року, згідно п. 3.1 Договору, становить 10 років. До того ж, п.3.1 договору оренди визначено, що орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше як за місяць до закінчення строку повідомити письмово орендаря про намір продовжити його дію.

Враховуючи, що Позивач не отримував будь-яких повідомлень Відповідача про його наміри продовжити дію договору оренди на новий строк, як і не отримував проектів договорів чи додаткових угод, строк дії оспорюваного договору оренди земельної ділянки закінчився 12.01.2022 року. Пунктом 15.2 розділу 15 Прикінцевих положень договору оренди земельної ділянки від 10.01.2012 року передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання Сторонами та його державної реєстрації. Після підписання Договору оренди землі всі його примірники залишились у Відповідача, так як саме Орендар зобов`язався зареєструвати договір оренди земельної ділянки в Державному реєстрі земель, що підтверджується копією складеної ним заяви про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 10.01.2012 року.

Проте, як з`ясувалось згідно відомостей Держгеокадастру від 21.06.2022 року, державна реєстрація договору оренди землі від 10.01.2012 року, кадастровий номер ділянки: :02:000:0060, як то було визначено чинними на момент підписання договору вимогами ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» проведена не була, хоча заява про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки була складена Відповідачем в день підписання договору оренди. Натомість, 22.12.2017 року, державним реєстратором ЦНАП Гайворонської РДА Здержко А.М. за Відповідачем було зареєстроване речове право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0060 площею 3,2009га., що підтверджується інформаційною довідкою з Держреєстру речових прав на нерухоме майно №243963623 від 11.02.2021 року. Строк дії оренди до 10.01.2061 року.

Зазначає, що оскільки, державна реєстрація договору оренди землі до 2013 року здійснена не була, а вчинена 20.12.2017 року державна реєстрація речового права оренди до 10.01.2061 року договором не передбачена, договір між Позивачем та Відповідачем чинності не набрав і, відповідно останній не набув прав орендаря за спірним договором оренди землі. Відтак, порушені права та законні інтереси Позивача підлягають судовому захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою та скасування державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки з одночасним припиненням такого права.

Крім того, вказує, що договір оренди спірної земельної ділянки від 10.01.2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Олена», чинності не набрав, у державного реєстратора були відсутні підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію права оренди за ФГ «Олена» на підставі цього договору, а також внесення відповідного запису про інше речове право до державного реєстру.

Просить суд, усунути перешкоди в здійсненні права користування ОСОБА_1 належною йому земельною ділянкою, кадастровий номер :02:000:0060, площею 3,2009 га., що розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області шляхом її повернення власнику. Скасувати державну реєстрацію речового права - права оренди земельної ділянки, вчиненого 20.12.2017 року державним реєстратором центру надання адміністративних послуг Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області Здержко Анною Миколаївною, номер запису про інше речове право: 24099266, підстава для державної реєстрації: відомості з ДЗК, серія та номер: 460751 виданий 20.12.2017, видавник: Державний земельний кадастр; договір оренди земельної ділянки, серія та номер: б/н, видавник: Орендодавець ОСОБА_1 , Орендар фермерське господарство «Олена», а право оренди строком дії до 10.01.2061 року з правом пролонгації, припинити.

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.07.2022 року відкрито провадження у справі.

19.07.2022 року від представника відповідача ФГ «Володимир», адвоката Мелєзгінова Ю.В. надійшов відзив на позовну заву в якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування чого зазначає, що дійсно 10.01.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі на земельну ділянку кадастровий № :02:000:0060 площею 3,2009 га. терміном на 49 років. Згідно п. 4 Договору орендна плата складала 4 % від нормативно-грошової оцінки. Після укладення договору 10.01.2012 року позивач звернувся до відділу Держкомзему у Гайворонському районі з заявою про реєстрацію договору оренди що є предметом спору. Після укладення договору з 2012 року по 2015 рік позивач отримував орендну плату та претензій не висував. 29.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з пропозицією щоб в рахунок орендної плати відповідач сплатив на рахунок його дружини 15 тисяч гривень на, що відповідач погодився та перерахував на вказаний картковий рахунок ОСОБА_3 дані кошти. На початку робочого дня 02.02.2015 року позивач звернулася до відповідача з пропозицією сплатити одноразово орендну плату за весь період оренди та визначили суму в 40 тисяч гривень за свій пай (земельну ділянку кадастровий № :02:000:0060 площею 3,2009) відповідач погодив пропозицію та виплатив позивачу орендну плату в сумі 40 тисяч грн. що підтверджується видатково-касовим ордером від 02.02.2015 року (копія додається).

Під кінець робочого дня 02.02.2015 року позивач запропонував відповідачу купити у нього земельну ділянку кадастровий № :02:000:0060 площею 3,2009 та доплатити йому суму 80 тисяч гривень відповідач погодив пропозицію та передав позивачу погоджені кошти. Станом на 2015 рік діяв мораторій на купівлю продаж земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому позивач уклав з відповідачем розписку від 02.02.2015 року (копія розписки додається) якою позивач підтверджує факт продажу земельної ділянки відповідачу та зазначає, що претензій довічно мати не буде.

Крім того, вказує, що ухвалою Гайворонського районного суду від 16.03.2021 року суддя Ханас М.М. відкрито провадження по справі № 385/315/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ФГ «Олена» про розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав не систематичної несплати орендної плати та стягнення орендної плати. 02.04.2021року на підготовчому судовому засідання посправі № 385/315/21 представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву було надано суду оригінал видатково-касового ордеру за підписом позивача про отримання ним орендної плати за весь час оренди в сумі 40 тисяч гривень.

Розуміючи, що своїм позовом позивач вводить суд воману та надаючи не правдиві покази, пояснення по суті справи, 13.04.2021 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвокатом Медвідь В.А. подано до суду заяву, вякій він просить залишити позовну заяву без розгляду.Ухвалою від 20.04.2021 року у справі № 385/315/21 позовну заяву ОСОБА_4 до Фермерського господарства «Олена» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати залишино без розгляду.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Медвідь В.А. позов підтримав з підстав зазначених у ньому. Додатково пояснив, що оригінал договору оренди земельної ділянки від 10 січня 2012 року та Акт прийому передачі земельної ділянки від 10 січня 2012 року у ОСОБА_1 відсутній, а знаходиться у відповідача, тому до суду було подано копії таких документів, належним чином не завірених. До закінчення судових дебатів, представник позивача зробив заяву, що докази про розмір витрат які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Представник відповідача ФГ «Олена» адвокат Мелєзгінов Ю.В. в судовому засіданні вказав, що відповідач ніяким чином не порушив право позивача, яке підлягало б захисту в судовому порядку. Вказав, що дійсно 10.01.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, проте не на 10 років, як зазначає представник позивача, а на 49 років. Відповідач належним чином виконує взяті на себе зобов`язання зазначені в договорі. ФГ «Олена» сплатила 40 000 грн ОСОБА_1 за користуванням спірною земельною ділянкою, що підтверджується видатковим касовим ордером. Крім того, ОСОБА_1 продав ОСОБА_5 , котрий є керівником ФГ «Олена» спірну земельну ділянку, що підтверджується розпискою, копія якої наявна в матеріалах даної цивільної справи. Просив в задоволені позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень позивача. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст.81, ч. 1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №1-04 від 22.10.1999 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,2 га. Земельна ділянка розташована на території Гайворонської міської ради, ділянка № НОМЕР_2 . Цільове призначення (використання) ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 6).

Згідно копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,2009 га з кадастровим номером :02:000:0060, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Орендар фермерське господарство «Олена», дата державної реєстрації речового права 20.12.2017; строк дії речового права 10.01.2061 року (а.с. 7-9).

Судом встановлено, проти чого не заперечували представники позивача та відповідача, що 10 січня 2012 року між ОСОБА_1 та ФГ «Олена» було укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивач передав, а відповідач отримав в оренду земельну ділянку площею 3,2 га, кадастровий номер :02:000:0060. Розбіжність щодо умов вказаного договору в представника позивача та представника відповідача стосується розділу 3 Договору, а саме строку дії договору. Представник позивача вказував, що такий договір укладено на 10 років, представник відповідача на 49 років. Оригінал такого договору оренди землі учасники справи суду для огляду не надали, клопотань про витребування цього договору до суду, сторони та їх представники не заявляли.

Відповідно до копії Акту прийому передачі земельної ділянки від 10.01.2012 року, складеного з однієї сторони власником земельної ділянки ОСОБА_1 та ФГ «Олена», в особі голови Сироти Юрія Васильовича, орендодавець передає в оренду земельну ділянку площею 3,2 га ріллі, кадастровий номер :02:000:0060 на території Гайворонської міської ради Гайворонського району, Кіровоградської області (а.с.12). В судовому засіданні було оглянуто оригінал даного акту, що був наданий представником відповідача.

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майнота Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,2009 га з кадастровим номером :02:000:0060, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса Кіровоградська область, Гайворонський р., м. Гайворон. Номер запису про інше речове право: 24099266; дата та час державної реєстрації 20.12.2017; підстава для державної реєстрації: відомості з ДЗК, серія та номер :460751, виданий 20.12.2017, видавник: Державний земельний кадастр; договір оренди земельної ділянки , серія та номер: б/н, видавник: орендодавець ОСОБА_6 , Орендар Фермерське господарство «Олена». Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки. Зміст, характеристика іншого речового права: строк дії: 10.01.2061, з правом пролонгації (а.с.14).

Згідно копії листа відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відомості щодо державної реєстрації договору оренди між громадянином ОСОБА_1 та ФГ «Олена» до 01.01.2013 року відсутні, договір оренди не реєструвався (а.с. 13).

Норми права та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

На час підписання вказаного договору оренди частина четверта статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. При цьому, у статті 125 ЗК України було визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, частиною п`ятою статті 126 ЗК України було передбачено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон № 161-XIV.

Відповідно до статті 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону № 161-XIV).

Згідно зі статтею 18 названого Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У даній цивільній справі, на підставі договору оренди землі від 10січня 2012 року позивач передав спірну земельну ділянку в оренду ФГ «Олена» строком на 49 років. Пунктом 15.2 Договору оренди передбачено, що він набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Отже, момент набрання чинності договору оренди землі сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації.

Такі умови договору відповідають статті 18 Закону № 161-XIV, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

З 01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі, а тому після 01 січня 2013 року відповідач не міг зареєструвати спірний правочин.

Разом з тим, проведення 20 грудня 2017 року державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки на підставі вказаного договору оренди землі не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01 січня 2013 року.

Отже, оскільки ФГ «Олена» не здійснило державну реєстрацію договору оренди землі, договір між позивачем та відповідачем чинності не набрав і, відповідно вказане фермерське господарство не набуло прав орендаря за спірним договором оренди землі.

Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Враховуючи, що відповідач володіє спірною земельною ділянкою за відсутності вчиненого правочину, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме належить витребувати спірну земельну ділянку у відповідача на користь позивача.

Твердження представника відповідача, про те, що згідно Розписки (копія якої наявна в матеріалах справи) ОСОБА_1 продав спірну земельну ділянку ОСОБА_5 , котрий являється головою ФГ «Олена», а тому ніякі права позивача не порушені, не заслуговують на увагу, так як суд в цій справі розглядає спір між ОСОБА_1 та ФГ «Олена», а можливий продаж спірної земельної ділянки іншій фізичній особі не стосується розгляду цієї цивільної справи.

Отже, позов в цій частині підлягає до задоволення.

Разом з тим, позивачем також заявлена вимога про скасування державної реєстрації речового права права оренди земельної ділянки. З цього приводу суд зазначає наступне.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України).

Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між ОСОБА_1 та ФГ «Олена» спору про право оренди на вказану вище земельну ділянку, оскільки, на думку позивача, ця ділянка фактично не була передана в оренду, а державна реєстрація зазначеного права порушує його права на користування та розпорядження зазначеною власністю.

Вказана вимога свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин, тому ця позовна вимога правильно заявлена в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду судом загальної юрисдикції.

Згідно ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом, державна реєстрація права оренди землі відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 10.01.2012 року, була здійснена 20.12.2017 року, номер запису про інше речове право №24099266.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Власником спірної земельної ділянки площею 3,2009 га з кадастровим номером :02:000:0060, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса Кіровоградська область, Гайворонський р., м. Гайворонна час подання позову є ОСОБА_1 , що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №1-04від 22.04.1999 року (а.с. 6).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Разом з тим, реєстрація права оренди земельної ділянки, на підставіДоговору оренди земельної ділянки від 10.01.2012 року, який чинності не набрав, порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю земельною ділянкою кадастровий номер :02:000:0060, площею 3,2009га, яка розташована на території м. Гайворон, Гайворонського району Кіровоградської області.

Отже, реєстрація права оренди ФГ «Олена» на вищевказану земельну ділянку, коли Договір оренди земельної ділянки від 10.01.2012 рокучинності не набрав, не відповідає вимогам закону.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації речового права права оренди є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеної в постанові від 05.08.2020 року, справа №125/702/17.

На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації права - права оренди земельної ділянки, вчиненого 20.12.2017 року державним реєстратором центру надання адміністративних послуг Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області Здержко Анною Миколаївною, номер запису про інше речове право: 24099266, підстава для державної реєстрації: відомості з ДЗК, серія та номер:460751 виданий 20.12.2017, видавник: Державний земельний кадастр; договір оренди земельної ділянки, серія та номер: б/н, видавник: Орендодавець ОСОБА_7 , Орендар фермерське господарство «Олена», а право оренди строком дії до 10.01.2061 року з правом пролонгації, припинити.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Враховуючи наведене, оскільки представником позивача до закінчення судових дебатів у справі заявлено клопотання про, те що ним до суду буде подано, протягом п`яти днів з дня винесення рішення, докази понесених судових витрат по справі, а тому питання про судові витрати, понесені позивачем, слід вирішити після ухвалення рішення по суті позовних вимог у судовому засіданні, визначивши позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до фермерського господарства «Олена» про усунення перешкод в здійсненні права користування земельною ділянкою, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки задовольнити.

Усунути перешкоди в здійсненні права користування ОСОБА_1 належною йому земельною ділянкою, кадастровий номер :02:000:0060, площею 3,2009 га., що розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області шляхом її повернення власнику.

Скасувати державну реєстрацію речового права - права оренди земельної ділянки, вчиненого 20.12.2017 року державним реєстратором центру надання адміністративних послуг Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області Здержко Анною Миколаївною, номер запису про інше речове право: 24099266, підстава для державної реєстрації: відомості з ДЗК, серія та номер:460751 виданий 20.12.2017, видавник: Державний земельний кадастр; договір оренди земельної ділянки, серія та номер: б/н, видавник: Орендодавець ОСОБА_1 , Орендар фермерське господарство «Олена», а право оренди строком дії до 10.01.2061 року з правом пролонгації, припинити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати ОСОБА_1 на 16.09.2022 о 11 год. 00 хв. в приміщенні Гайворонського районного суду Кіровоградської області (26300, м. Гайворон, вул. Великого Кобзаря, 3).

Визначити ОСОБА_1 строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тобто до 05 вересня 2022 року включно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.09.2022 року

Суддя: А. М. Гришак

Дата документу 31.08.2022