ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5386/22 Справа № 214/9397/21 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/9397/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу позивача Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року, яка ухвалена суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 06 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2021 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії залишено без розгляду, на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду про залишення позовної заяви без розгляду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що 06.06.2022 року представник прибув на судове засідання, яке в зв`язку з неявкою відповідача не відбулось, представник позивача розписалась у розписці про дату наступного судового засідання. Не зрозуміло, чому суд першої інстанції, не ухвалив ухвалу про неявку сторін, якщо обидві сторони не з`явились. Наголошує, що судові засідання були призначені на 09.03.2022 року та 06.06.2022 року, тобто після початку військової агресії Російської Федерації проти України, вважає, що оскаржуваною ухвалою порушено права позивача на справедливий розгляд справи.

Вказує, що місто Кривий Ріг та Криворізький район з початку воєнної агресії з 24 лютого 2022 року став прифронтовим містом та районом Дніпропетровської області.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, від представника позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» - адвоката Запєвалової Т.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 257 та ч.5 ст.233 ЦПК України й виходив з того, що представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце судових засідань повторно не з`явився до суду без поважних причин, заяв про неможливість прибуття у судове засідання не надав, неодноразову неявку якого у судове засідання без поважних причин суд розцінює як небажання брати участь у розгляді справи та підтримувати позов.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Можливість залишення позовної заяви без розгляду в підготовчому судовому засіданні також визначена п.1 ч.2 ст.200 ЦПК України.

Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення зали судового засідання.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час без поважних на те причин або неповідомлення ним причин неявки.

Згідно ч.ч.3 ст. 128 ЦПК судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Колегія суддів, враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України, перевіряє наявність правових підстав для залишення позову без розгляду та добросовісність ставлення позивача до своїх процесуальних обов`язків, виключно в межах судових засідань, які були призначені на 09 березня 2022 року та на 06 червня 2022 року, оскільки підставою для залишення позовної заяви без розгляду стала неявка представника позивача у судові засідання, призначені на ці дати.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Призначено проведення судового засідання у справі в порядку спрощеного позовного провадження на 09.03.2021 року на 14 годин 30 хвилин ( а.с. 22).

Згідно Довідки секретаря судового засідання від 09 березня 2022 року у судове засідання, призначене на 09.03.2022 року о 14.30 годині сторони не з`явились. Справу відкладено на 09.30 годину 06 червня 2022 року ( а.с. 27), проте, у матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази належного повідомлення сторін про явку у судове засідання на вказану дату та час.

Згідно розписки від 31 березня 2022 року представник позивача отримала повістку про виклик до суду на 09:30 на 06.06.2022 року ( а.с. 29).

Згідно Довідки секретаря судового засідання від 06.06.2022 року, особи які беруть участь у справі в судове засіданні 06 червня 2022 року не з`явились ( а.с. 30)

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги представника позивача про неналежне повідомлення про розгляд справи та не забезпечення належної організації судового розгляду судом першої інстанції.

На підставі частин першої та другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом положень частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що місто Кривий Ріг та Криворізький район Дніпропетровської області з початку воєнної агресії з 24 лютого 2022 року став прифронтовим містом та районом Дніпропетровської області, колегія судів зазначає наступне.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

При цьому, колегія суддів наголошує, оскільки, відповідно до рекомендацій роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених Радою суддів України 02 березня 2022 року, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні на день розгляду даної справи.

На день ухвалення оскаржуваної ухвали у даній справі на території Дніпропетровської області не велось активних бойових дій, що свідчить про те, що поточна обстановка в Дніпропетровській області була стабільною.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що підприємство позивача припинило свою роботу, або ж працівники підприємства позивача, зокрема особи, які мають право приймати участь у розгляді справ в суді та представляти інтереси підприємства, не виконують своїх трудових обов`язків у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та не мають можливості, за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд не забезпечив належної організації судового розгляду справи та порушив право позивача на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, у зв`язку з чим ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року скасувати та направити цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 серпня 2022 року.

Головуючий:

Судді: