Справа № 279/151/22
Провадження 2/279/592/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

секретаря Волківської А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в

м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Ушомирської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 ,в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулась в суд з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,1735 га ( цільове призначення : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Після смерті спадкодавця вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На підставі її звернення була заведена спадкова справа №24/2001, але у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно їй відмовлено, оскільки в правовстановлюючому документі - Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 122395, виданого Ушомирською сільською радою Коростенського району Житомирської області 12.03.2007 року, згідно рішення Ушомирської сільської ради від 16.12.2005 року № 168 на ім`я ОСОБА_3 , виявлено підчистки. Через це просила визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер : :01:007:0008, загальною площею 0,1735 гектарів цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Ушомирської сільської ради в засідання не з`явився, надав заяву, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ померла ОСОБА_3 ( копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ( а.с. 6) .

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 122395, виданого Ушомирською сільською радою 12.03.2007 року, слідує, що померлій ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка, загальною площею 0,1735 га, яка

розташована АДРЕСА_1 та цільове призначення ( використання) земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:007:0008. ( а.с. 10)

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий номер: :01:007:0008, загальною площею 0,1735 га, яка знаходиться АДРЕСА_1 з цільовим призначенням ( використання) земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, що належала померлій на підставі копій Державного акту серії ЖТ № 122395, виданого Ушомирською сільською радою 12.03.2007 року на підставі рішення Ушомирської сільської ради від 16 грудня 2005 року №168.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулась до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневич І.Ю. із заявою про прийняття спадщини, девідкрито спадковусправу № 24/2021. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку маються підчистки, а саме: в зазначені площі земельної ділянки. ( лист відома а.с. 7)

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч.1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 392, 1225,1233,1268 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування за заповітом, на земельну ділянку загальною площею 0,1735 га кадастровий номер № :01:007:0008, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , цільове призначення ( використання) земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії ЖТ № 122395, виданого Ушомирською сільською радою 12.03.2007 року на підставі рішення Ушомирської сільської ради від 16 грудня 2005 року №168, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.