Справа № 536/877/21
Провадження № 2/536/49/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Колотієвського О.О.

за участю секретаря судового засідання Пасєчнікової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ спільного майна,

В С Т А Н О В И В :

Позовна заява обґрунтована зокрема тим, що у вересні 2002 року сторони по справі вирішили створити сім`ю та почали спільно проживати як чоловік та жінка.

Спочатку вони проживали у належній відповідачу на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

У травні 2004 р. сторони по справі переїхали до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належала на праві спільної часткової власності відповідачу та його матері ОСОБА_3 .

У травні 2009 року матір відповідача ОСОБА_3 свою частку у праві власності на квартиру по АДРЕСА_2 подарувала своєму синові - відповідачу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила доньку ОСОБА_4 , батьком якої є відповідач.

На момент створення у вересні 2002 р. фактичної сім`ї ні вона, ні ОСОБА_2 не перебували у іншому шлюбі.

Протягом майже 17 років, тобто до травня 2018 року вона з відповідачем, не перебуваючи у іншому шлюбі, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу між собою, вели спільне господарство, спільний побут, мали спільний бюджет, проводили спільні витрати, придбавали майно в інтересах сім`ї, мали подружні взаємні права та обов`язки, інші усталені відносини притаманні подружжю (у тому числі, виховували спільну дитину). Зокрема, вони придбавали меблі у квартиру, побутову техніку тощо.

У 2011 р. вона з відповідачем вирішили придбати житловий будинок в с. Келеберда Кременчуцького району Полтавської області. Таке придбання відбулося не за один раз, а частинами.

Так, за договором дарування від 24.11.2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Коваленком В.В. за реєстр. № 5362, вона і відповідач набули у спільну часткову власність по 1/4 частці кожний у праві власності на будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 .

Також за договором дарування від 24.11.2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Коваленком В.В. за реєстр. № 5363, вона і відповідач набули у спільну часткову власність по 1/4 частці кожний у праві власності на присадибну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:003:0042.

Другу половину зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та другу половину присадибної земельної ділянки вона з відповідачем набули у спільну сумісну власність за договорами купівлі-продажу, оформленими на ім`я відповідача.

Так, згідно договору купівлі-продажу від 31.07.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокоп О.Е. за реєстр. № 2719, ОСОБА_5 продала, а відповідач ОСОБА_2 купив 1/2 частку у праві власності на будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно договору купівлі-продажу від 31.07.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокоп О.Е. за реєстр. № 2721, ОСОБА_5 продала, а відповідач ОСОБА_2 купив 1/2 частку у праві власності на присадибну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:003:0042.

Враховуючи те, що вищезазначене нерухоме майно у липні 2013 року було придбане ними за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу і за рахунок спільного бюджету, таке майно є об`єктом нашої спільної сумісної власності.

У травні 2018 року відповідач залишив сім`ю та переїхав жити до будинку по АДРЕСА_3 . Вона з донькою ОСОБА_4 залишилися проживати у квартирі по АДРЕСА_2 , що належить відповідачу на праві особистої власності.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що набуте за час спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю в період після 01.01.2004 р., майно, а саме: 1/2 частка у праві власності на будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 , а також 1/2 частка у праві власності на присадибну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:003:0042, яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 , є об`єктом нашої спільної з останнім сумісної власності.

Тому, вважає, що має право на 1/2 частину такого майна.

Добровільно вирішити з відповідачем питання поділу майна не вдалося.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким:

- встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 30 травня 2018 року.

- визнати об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 1/2 частку у праві власності на будинок з господ арськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 , і 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:003:0042, та поділити зазначене майно, визнавши за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку за кожним у праві власності на будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 , та право власності на 1/4 частку за кожним у праві власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:003:0042.

У відзиві на позов позивач вказував, до травня 2018 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, мають спільну доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказаний факт відповідач не заперечує.

Так, за договором дарування від 24.11.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Коваленком В.В. за № 5362, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали в дар по 1/4 частині житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ,

Відповідно до договору дарування від 24.11.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Коваленком В.В. за № 5363, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали в дар по 1/4 частині земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ,

Таким чином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули у спільну часткову власність по 1/4 частині житлового будинку та земельної ділянки розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до договорів купівлі-продажу від 31.07.2013 року, посвідчених приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Прокоп О.Е. за № 2719 та № 2721, ОСОБА_2 набув у право власності на 1/2 житлового будинку та земельної ділянки розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .

На підставі вищевикладеного, просив суд ухвалити рішення, з урахуванням його пропозиції щодо присудження на користь позивача грошової компенсації за 1/2 частину майна, що належить останній.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить такого висновку.

Так, судом встановлено, та не заперечується сторонами, що з вересня 2002 року до травня 2018 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, мають спільну доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Протягом майже 17 років, тобто до травня 2018 року сторони по справі, не перебуваючи у іншому шлюбі, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу між собою, вели спільне господарство, спільний побут, мали спільний бюджет, проводили спільні витрати, придбавали майно в інтересах сім`ї, мали подружні взаємні права та обов`язки, інші усталені відносини притаманні подружжю (у тому числі, виховували спільну дитину). Зокрема, вони придбавали меблі у квартиру, побутову техніку тощо.

У 2011 р. сторони по справі вирішили придбати житловий будинок в с. Келеберда Кременчуцького району Полтавської області.

Так, за договором дарування від 24.11.2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Коваленком В.В. за реєстр. № 5362, вона і відповідач набули у спільну часткову власність по 1/4 частці кожний у праві власності на будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 .

Також за договором дарування від 24.11.2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Коваленком В.В. за реєстр. № 5363, вона і відповідач набули у спільну часткову власність по 1/4 частці кожний у праві власності на присадибну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:003:0042.

Другу половину зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та другу половину присадибної земельної ділянки сторони по справі набули у спільну сумісну власність за договорами купівлі-продажу, оформленими на ім`я відповідача.

Так, згідно договору купівлі-продажу від 31.07.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокоп О.Е. за реєстр. № 2719, ОСОБА_5 продала, а відповідач ОСОБА_2 купив 1/2 частку у праві власності на будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно договору купівлі-продажу від 31.07.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокоп О.Е. за реєстр. № 2721, ОСОБА_5 продала, а відповідач ОСОБА_2 купив 1/2 частку у праві власності на присадибну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:003:0042.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що лин з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд а дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута а час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому . лобі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом (КЦС) у постанові від 29.07.2020 р. у справі № 728/2080/18, визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 24.05.2017 р. у справі № 6-843цс17, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Як роз`яснено у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Позивач пояснила суду, що вона відмовляється від отримання грошової компенсації вартості спільного майна подружжя.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись, ст.ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 280, 352 ЦПК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 60-61,69-70, 163 СК України, п.п. 24, 30 Постанови Пленуму ВСУ № 7 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р.,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ спільного майна - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 30 травня 2018 року.

Визнати об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 1/2 частку у праві власності на будинок з господ арськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 , і 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:003:0042, та поділити зазначене майно, визнавши за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку за кожним у праві власності на будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 , та право власності на 1/4 частку за кожним у праві власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:003:0042.

Зобов`язати ТУ ДСА у Полтавській області повернути ОСОБА_2 депозитні кошти в розмірі 90800 гривень, сплачених за такими реквізитами: платник: ОСОБА_2 ; дата здійснення касової операції: 05 січня 2022 року; дата валютування: 05 січня 2022 року; квитанція №: 36439175; дебет рахунок: 10027809. UAH; кредит рахунок: НОМЕР_1 ; Банк платника: АТ «ПУМБ»; банк отримувача: ДЕРЖКАЗНАЧЕЙСЬКА СЛУЖБА УКРАЇНИ, М.КИЇВ; отримувач: ДКСУ м. Київ, код отримувача: 26304855.; призначення платежу кошти в розмірі компенсації вартості 1/4 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 . (#PH НОМЕР_2)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1816 гривень.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський