Справа № 139/206/22
Провадження № 2/139/70/22
РІШЕННЯ

іменем України

06 вересня 2022 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Тучинської Н.В.

представника позивача адвоката Куцого Р.А.,

з участю секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши в смт Муровані Курилівці у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач з 01 березня 2002 року працює лікарем-акушер-гінекологом у відповідача (та його юридичних попередників). Зокрема, відповідно до наказу № 140к/тр від 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 переведено на 0,5 ставки лікаря-акушер-гінеколога підрозділу гінекології з ліжками для патології вагітних, 0,25 ставки лікаря-акушер-гінеколога жіночої консультації консультативно-діагностичного підрозділу, 0,25 ставки лікаря з ультразвукової діагностики.

Наказом т.в.о.директора КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» № 68 від 21 березня 2022 року, зокрема, пунктом 1 лікарю-акушер-гінекологу ОСОБА_1 оголошено догану.

02 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Підставою для позовних вимог названо: 1) відсутність у наказі вказівки на фактичні обставини та дату вчинення проступку; 2) наказ не містить посилання на норму права, на підставі якої накладено дисциплінарне стягнення; 3) у наказі не зазначено конкретні факти вчинення дисциплінарного проступку; 4) рішення про накладення дисциплінарного стягнення прийнято без врахування письмового пояснення особи, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності; 5) при винесені наказу про накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем не враховано строки накладення такого стягнення.

Ухвалою від 05 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 14). Цією ж ухвалою постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а відповідачеві встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 19 травня 2022 року (а.с. 23) відповідачу було продовжено процесуальний строк, встановлений ухвалою судді від 05 травня 2022 року у справі № 139/206/22 для надання відзиву на позов, встановивши його термін як 15 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

25 травня 2022 року від представника Комунального некомерційного підприємства «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня» - тимчасово виконуючого обов`язки директора Шевцова А.М. - надійшов відзив з доказами на ствердження своєї позиції (а.с. 25-39). У відзиві представник відповідача заявив про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін та свідків, зазначених в окремій заяві по суті (а.с. 28).

Ухвалою суду від 27 травня 2022 року (а.с. 40) задоволено клопотання представника відповідача та призначено розгляд справи в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Мурованокуриловецького районного суду 09 червня 2022 року.

09 червня 2022 року судове засідання було відкладено у зв`язку з клопотанням представника позивача (а.с. 48).

В той же час, у цьому засіданні було задоволено клопотання представника відповідача та приєднано до матеріалів позову докази про переведення ОСОБА_1 на посаду завідувача відділенням (а.с. 51-53).

Судові засідання були відкладені: 11 липня 2022 року за клопотанням представника позивача адвоката Куцого Ростислава Андрійовича (а.с. 68) у зв`язку з його перебуванням на лікуванні, 19 липня 2022 року за клопотанням медичного директора КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» (а.с. 75, 76,77) у зв`язку з відсутністю належного представника сторони, 04 серпня 2022 року за клопотанням позивача (а.с. 86) у зв`язку з неможливістю явки її представника, 15 серпня 2022 року - за клопотанням представника позивача адвоката Куцого Р.А. (а.с. 99). 19 серпня 2022 року сторони в судове засідання з`явилися, участь представника позивача була забезпечена в режимі відеоконферензв`язку (а.с. 101), однак через відсутність зв`язку із сервером таке судове засідання було відкладено на підставі ч. 1 ст. 279 та п. 3 ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

В судове засідання 06 вересня 2022 року з`явилися представник позивача адвокат Куций Р.А. (бере участь у засіданні в режимі відеоконферензв`язку) та заявлені представником відповідача ОСОБА_2 свідки. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача ОСОБА_3 (а.с. 111-113) в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце його проведення (а.с. 116), про причину неявки суд не повідомила.

З урахуванням обставини, що інтереси позивача в судовому засіданні представляє адвокат Куций Ростислав Андрійович (а.с. 4-5), а також положень ч. 1 ст. 279, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи в цьому судовому засіданні за відсутності позивача та представника відповідача.

Представник позивача позов ОСОБА_1 підтримав за обставин, наведених у ньому. Зокрема, наголосив на підставах позову: відсутність у наказі вказівки на фактичні обставини та дату вчинення проступку; відсутність посилання на норму права, на підставі якої накладено дисциплінарне стягнення; відсутність конкретних фактів вчинення дисциплінарного проступку; відсутність письмового пояснення особи, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності; неврахування строків накладення дисциплінарного стягнення.

Із оголошеного в судовому засіданні відзиву на позов (а.с. 25-27) слідує, що у зимовий період 2021-2022 роботи КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» через незадовільний стан роботи силових і освітлювальних електроліній, виникли суттєві проблеми в забезпеченні належного функціонування очолюваного позивачем гінекологічного відділення лікарні, що призвело до погіршення умов праці персоналу, а також умов перебування пацієнтів. У зв`язку з такою ситуацією було видано наказ № 40 від 07.02.2022 «Про переведення підрозділу гінекології, підрозділу патології вагітних та педіатричний підрозділ в терапевтичний підрозділ». ОСОБА_1 виконання такого наказу проігнорувала. 16.03.2022 було видано наказ № 65 «Про формування відділень», пунктом 3 якого визначено, що з 21.03.2022 на базі хірургічного підрозділу сформувати хірургічний підрозділ з ліжками хірургії та гінекології зі збереженням штатних одиниць. Лебедюк до 21 березня 2022 року не забезпечила відповідні організаційні заходи з переміщення необхідного устаткування, обладнання, інвентарю, персоналу і пацієнтів гінекологічного відділення в нове приміщення, не виконавши таким чином вимоги ст. 139 КЗпП України. Актом № 5 від 21.03.2022 було зафіксовано відсутність ОСОБА_1 на новому робочому місці. Окрім того, при обрані щодо ОСОБА_1 виду дисциплінарного стягнення було враховано, що вона допустила відсутність пацієнтів у відділенні стаціонару, що було зафіксовано у відповідних актах від 16 та 31 грудня 2021 року, а також, що ОСОБА_1 була відсутня на своєму робочому місці у період часу з 08:50 до 09:20 18.03.2022 та відмовилась від дачі пояснень з цього приводу, що зафіксовано в акті № 4 від 21.03.2022.

Допитана судом як свідок старша медична сестра КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» та голова профспілки ОСОБА_4 суду пояснила: Вона була членом комісії 16 та 31 грудня 2021 року, коли було встановлено, що пацієнти, щодо яких було заведено медичні документи про їх стаціонарне лікування, були відсутні у гінекологічному відділенні та на території лікарні, а ОСОБА_1 відмовилася надавати будь-які пояснення. Також їй відомо, що ОСОБА_1 не виконала наказ дирекції КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» щодо переведення гінекологічного відділення у хірургічне відділення.

Аналогічні пояснення надала суду свідок ОСОБА_5 старша медична сестра КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ».

Свідок ОСОБА_6 бухгалтер КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» пояснила суду, що 31 грудня 2021 року її було залучено до комісії з перевірки підрозділів стаціонару і під час перевірки гінекологічного відділення було встановлено, що там перебувала на лікуванні одна особа, однак її ні у відділенні, ні та території лікарні не було, а ОСОБА_1 відмовилася надати будь-які пояснення з цього приводу. Також їй відомо, що гінекологічне відділення наказом директора переведено до хірургічного відділення, однак ОСОБА_1 не виконала такого наказу, а тому щодо неї винесено догану.

Свідок ОСОБА_7 заступник медичного директора КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» суду пояснила: Восени 2021 року дирекцією лікарні було організовано обхід з метою встановлення готовності до роботи в період осінньо-зимового опалювального сезону. Тоді було встановлено, що у гінекологічному відділенні холодно і фактично відсутнє належне освітлення. За результатами такого обходу усно було дано вказівку про переведення гінекологічного відділення у відділення хірургії. ОСОБА_1 таких вказівок не виконувала. У лютому було видано наказ про тимчасове переведення її відділення у терапевтичне відділення. Такий наказ також залишений ОСОБА_1 без виконання. Наказом від 16 березня 2022 року на базі хірургічного відділення було сформовано хірургічний підрозділ з ліжками хірургії та гінекології. Відповідно до цього наказу з 21 березня 2022 року хірургічний підрозділ мав працювати за новим штатним розписом. Однак, ОСОБА_1 не виконала і цього наказу: о 8:45 вона була відсутня на новому робочому місці, про що було складено відповідний акт. Крім того, вона була свідком, як 18 березня 2022 року ОСОБА_1 на власному автомобілі залишила територію лікарні і була відсутня на робочому місці з 8:50 до 9:20. У грудні 2021 року вона була в комісії, яка зафіксувала вчинення ОСОБА_1 фальсифікації медичних та статистичних даних щодо стаціонарних хворих: 16.12.2021 було зафіксовано, що в стаціонарі гінекологічного відділення має бути чотири особи, однак не було жодної, а 31.12.2021 мала бути одна особа, однак її не було. Пояснення ОСОБА_1 кожного разу відмовляється надавати.

В судовому засіданні також було досліджено докази, подані сторонами на ствердження своєї позиції:

1)докази позивача:

-акт перевірки наявності хворих гінекологічного відділення від 16 грудня 2021 року (зворот а.с. 6);

-пояснювальна записка лікарів гінекологічного відділення ОСОБА_8 та ОСОБА_1 (а.с. 8);

-акт комісії щодо перевірки наявності хворих гінекологічного відділення від 31 грудня 2021 року (зворот а.с. 8);

-витяг із журналу реєстрації історій хвороб (а.с. 9);

-акт № 4 від 21.03.2022 про відмову дачі пояснень про відсутність на робочому місці (зворот а.с. 7);

-акт № 5 від 21.03.2022 про відмову дачі пояснень про невиконання наказу (а.с. 7);

-наказ т.в.о.директора КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» № 68 від 21 березня 2022 року про оголошення догани та переведення;

-копія трудової книжки позивача (а.с. 11-12).

2)докази відповідача:

-посадова інструкція лікаря-акушера-гінеколога (а.с. 30-31);

-наказ № 40 від 07 лютого 2022 року про переведення підрозділу гінекології та патології вагітних в терапевтичний підрозділ (а.с.32);

-доповідна записка про технічний стан силових і освітлювальних ліній гінекологічного відділення (а.с. 33);

-наказ № 65 від 16 березня 2022 року Про формування відділень (а.с. 34);

-докази, які були подані позивачем (а.с. 35-38);

-наказ № 2-к/тр від 05 січня 2021 року Про переведення (а.с. 52);

-довідка № 02-6/510 від 08.06.2022 про доплату ОСОБА_1 (а.с. 53).

Розглянувши справу, зокрема, заслухавши пояснення сторони позивача та свідків сторони відповідача, дослідивши подані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку:

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача (а.с. 11-12) позивач з 01 березня 2002 року працює лікарем-акушер-гінекологом у відповідача (та його юридичних попередників). Зокрема, відповідно до наказу № 140к/тр від 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 переведено на 0,5 ставки лікаря-акушер-гінеколога підрозділу гінекології з ліжками для патології вагітних, 0,25 ставки лікаря-акушер-гінеколога жіночої консультації консультативно-діагностичного підрозділу, 0,25 ставки лікаря з ультразвукової діагностики.

01 вересня 2017 року до відома ОСОБА_1 було доведено Посадову інструкцію лікаря-акушер-гінеколога, затверджену головним лікарем Мурованокуриловецької ЦРЛ (а.с. 30-31). Завдання та обов`язки лікаря-акушер-гінеколога встановлені розділом 2 Посадової інструкції.

Пунктом 1 Наказу № 68 від 21 березня 2022 року (а.с. 6) лікарю-акушер-гінекологу ОСОБА_1 оголошено догану.

Відповідно до ст. 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників (ст. 140 КЗпП України).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

В оскаржуваному наказі зазначено, що його винесено у зв`язку з неодноразовим порушенням розпоряджень та наказів, функціональних обов`язків, фальсифікацію медичних та статистичних даних, нерозуміння та ігнорування реалій воєнного стану в державі, згідно складених актів (від 16.12.2021, 31.12.2021 та два акти № 4 та № 5 від 21.03.2022). Далі за пунктами у Наказі сформульовано саму його суть:

«1. Оголосити догану лікарю-акушер-гінекологу ОСОБА_1 .

2. Тимчасово, на період воєнного стану та в зв`язку з виробничою необхідністю перевести лікаря-акушер-гінеколога ОСОБА_1 на посаду лікаря-акушер-гінеколога жіночої консультації.

3. Лікаря-акушер-гінеколога ОСОБА_9 перевести …

4. Старшій медичній сестрі ОСОБА_5 внести зміни до графіків роботи.

5. Наказ довести до відома працівників під розпис.

6. …»

Отже в оспорюваному наказі не зазначено, за які дії (бездіяльність) ОСОБА_1 на неї накладено дисциплінарне стягнення, які порушення трудових обов`язків або неналежне виконання покладених на неї Посадовою інструкцією лікаря-акушер-гінеколога трудових обов`язків вона допустила, коли вона допустила такі порушення чи невиконання, не наведено доказів її вини.

Адже із наказу № 68 від 21 березня 2022 року не зрозуміло, за які із зазначених в підставах для наказу порушення на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення, за які її переведено, за які порушення переведено лікаря-акушер-гінеколога ОСОБА_9 ..

Якщо з метою встановлення цих обставин припустити, що зазначення в оспорюваному наказі «неодноразовим порушенням розпоряджень та наказів, функціональних обов`язків, фальсифікацію медичних та статистичних даних, нерозуміння та ігнорування реалій воєнного стану в державі, згідно складених актів» є мотивацією лише щодо прийняття рішення про оголошення ОСОБА_1 догани, то суд не може погодитися з таким обґрунтуванням накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, з врахуванням наступного:

По-перше, тоді слід припускати, що всі порушення, які вмінені роботодавцем ОСОБА_1 зафіксовані в актах, що зазначені у наказі № 68 від 21 березня 2022 року, як то: акт від 16.12.2021 (а.с. 37), акт № 1657 від 31.12.2021 (а.с. 38), акт № 4 від 21.032022 (а.с. 35) та акт № 5 від 21.03.2022 (а.с. 36).

Таке припущення узгоджується із позицією відповідача у цій справі, викладеній у відзиві.

Однак, відповідно до положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

По-друге, за обставинами, встановленими із відзиву, встановлено, що відповідач виявив певні недоліки у роботі позивача 16 та 31 грудня 2021 року, про що складено відповідні акти (а. с. 37, 38).

Суд вважає, що дисциплінарне стягнення 21 березня 2022 року за указані порушення накладено поза межами місячного строку, який визначений частиною першою статті 148 КЗпП України.

По-третє, актом № 4 від 21 березня 2022 року (а.с. 35) зафіксовано, що ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 18 березня 2022 року з 8:50 до 9:20.

У суду виникає обґрунтована підозра у допустимості такого доказу в розумінні ч. 1 ст. 78 ЦПК України, оскільки сумнівним з точки зору правдивості являється документування факту відсутності на роботі на четвертий календарний день такої події.

По-четверте, актом № 5 від 21 березня 2022 року (а.с. 36) зафіксовано, що «21.03.2022 ОСОБА_1 так і не перейшла на своє нове робоче місце. Коли 21.03.2022 о 8:45 запитали, чому вона не виконала наказ та щоб дала письмові пояснення. Від письмових пояснень ОСОБА_1 відмовилась.».

В той же час, відповідно до наданого стороною відповідача наказу № 65 від 16 березня 2022 року (а.с. 34) у пункті 3 прийнято рішення «сформувати на базі хірургічного підрозділу хірургічний підрозділ з ліжками хірургії та гінекології з збереженням штатних одиниць».

Ні цим наказом, ні іншим будь-яким розпорядчим документом не було встановлено процедуру формування «нового» хірургічного підрозділу в КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» і не визначено, яким чином ОСОБА_1 мала «перейти на своє нове робоче місце», з якої дати та о котрій годині вона зобов`язана «перейти на своє нове робоче місце» (адже робочий день 21 березня 2022 року розпочався о 8:00, а о 8:45 від ОСОБА_1 уже зажадали пояснень (так зафіксовано в Акті)).

Крім того, пунктом 5 наказу № 65 від 16 березня 2022 року встановлено «Наказ довести до відома працівників».

Відповідач не надав суду доказів, що інформація, яка міститься в наказі № 65 від 16 березня 2022 року доведена до відома ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд позбавлений можливості зробити висновок про належність, допустимість, достовірність та достатність такого доказу порушення ОСОБА_1 розпоряджень та наказів, функціональних обов`язків, який зафіксовано в акті № 5 від 21 березня 2022 року (а.с. 36).

По-п`яте, «нерозуміння та ігнорування реалій воєнного стану в державі» з боку ОСОБА_1 взагалі ніякими доказами не доведено та в оскаржуваному наказі № 68 від 21 березня 2022 року і в зазначених у ньому актах не наведено.

По-шосте, позиція сторони відповідача про те, що виконання з боку ОСОБА_1 наказу № 65 від 16 березня 2022 року «передбачало, що до 21.03.2022 вона мала забезпечити відповідні організаційні заходи з переміщення необхідного устаткування, обладнання, інвентаря, персоналу і пацієнтів гінекологічного відділення в нове приміщення, щоб з 21.03.2022 розпочати повноцінну роботу вказаного підрозділу на новому місці», є суб`єктивним судженням, яке не стверджується будь-якими доказами.

Так, в цьому судовому рішенні вище зазначено, що ні наказом № 65 від 16 березня 2022 року, ні іншим будь-яким розпорядчим документом не було встановлено процедуру і строки формування «нового» хірургічного підрозділу, до якого мали входити, в тому числі, «ліжка гінекології».

Суду не надано доказів, що саме ОСОБА_1 мала «забезпечити відповідні організаційні заходи з переміщення», а не, наприклад, інший лікар-акушер-гінеколог ОСОБА_9 (її посада та прізвище також зазначені в оскаржуваному наказі).

При цьому, суд не може взяти до уваги і покласти в основу судового рішення доказ, який в судовому засіданні 09 червня 2022 року подав представник відповідача ОСОБА_2 (а.с. 51, 52, 53).

Так, відповідно до частин 3 і 4 ст. 83 ЦПК України, відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву, а якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідачем такі вимоги цивільного процесуального законодавства виконані не були. Тому з врахуванням положень ч. 8 ст. 83 ЦПК України подані відповідачем 09 червня 2022 року докази до розгляду судом не приймаються.

Крім того, представником відповідача не було виконано вимоги ч. 9 ст. 83 ЦПК України і копії цих документів (доказів) не були направлені позивачу.

З цього приводу суд також звертає увагу, що ні в оскаржуваному наказі № 68 від 21 березня 2022 року, ні у відзиві не зазначалося, що ОСОБА_1 є завідувачем відділення підрозділу гінекології. Відповідний запис також відсутній у її трудовій книжці. Наказ про її переведення на таку посаду не доведено до її відома (відсутній її підпис про ознайомлення з ним).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Аналізуючи досліджені судом докази, ураховуючи положення норм діючого трудового законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено факту порушення позивачем трудової дисципліни, не зазначено, які дії та/або бездіяльність позивача порівняно із діями інших працівників/адміністрації Лікарні призвели до порушення та в чому полягає таке порушення, що позбавляє суд можливості встановити причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) і порушенням, за наявності останнього.

За таких обставин наявні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , визнання протиправним та скасування наказу т.в.о.директора КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» № 68 від 21 березня 2022 року.

Під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 при зверненні до суду з цим позовом сплатила 992 гривні 40 копійок судового збору (а.с. 10), у цьому рішенні суд прийшов до висновку про необхідність задоволення її вимоги, а тому судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору підлягають компенсації з відповідача у повному розмірі.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У заяві від 19 серпня 2022 року (а.с. 110) представник позивача адвокат Куций Р.А. просив на підставі ст. 246 ЦПК України у разі задоволення позову призначити судове засідання для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу.

Дійсно, ч. 1 ст. 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Представник позивача адвокат Куций Р.А. приймав участь у цьому судовому засіданні в режимі відеоконференції, а тому фізично був позбавлений можливості подати докази, що підтверджують розмір понесених ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу.

За таких обставин клопотання представника позивача про призначення судового засідання для винесення додаткового судового рішення щодо судових витрат підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 139, 140, 147-150, 232, 233 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 76-83, 246, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати пункт № 1 наказу т.в.о.директора Комунального некомерційного підприємства «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня» № 68 від 21 березня 2022 року в частині винесення ОСОБА_1 догани.

Стягнути із Комунального некомерційного підприємства «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді сплаченого при подачі позову до суду судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на 09-ту годину 19 вересня 2022 року. Зобов`язати представника позивача адвоката Куцого Ростислава Андрійовича до початку призначеного судового засідання подати докази про понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня», юридична адреса: вул. Жовтнева, 87 в смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області, .

Повний текст цього судового рішення складено та підписано 06 вересня 2022 року.

Суддя: __________