Справа № 697/316/22
Провадження № 2-о/697/12/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Льон О.М.

за участю секретаря Чемерис Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каневі Черкаської області справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації», Ліплявська ОТГ про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просить суд встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме: Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно №13358810 від 26.01.2007, реєстраційний номер: 17625522, за яким на підставі роз`яснення КП «ЧООБТІ» від 02.07.2020 № 363, правильно вважати адресу належного заявнику нерухомого майна: « АДРЕСА_1 ». Заяву обґрунтувала, тим, що 16 травня 2007 року між її матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому під час оформлення продавцю ОСОБА_3 . Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.01.2007, номер витягу: 13358810, реєстраційний номер: 17625522, тип об`єкта: будинок, номер запису 3052 в книзі:9, помилково було зазначено вулицю нерухового майна, а саме: АДРЕСА_1 , замість правильної АДРЕСА_1 . Правильність вулиці нерухомого майна підтверджується технічним паспортом на житловий будинок садибного типу та довідкою КП «ЧООБТІ» від 02.07.2020 № 363.

Допущена помилка, перешкоджає її матері ОСОБА_2 володіти, користуватися та розпоряджатися власністю на її розсуд. Заявник зверталася до КП «ЧООБТІ» з приводу випалення вказаної помилки, але отримала усну відмову, рекомендовано звернутися до суду.

Ухвалою судді від 17.02.2022 заяву прийнято до розгляду та провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження. Судовий розгляд призначено на 18.03.2022, який у подальшому відкладено на 23.03.2022.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Дяченко В.М. у судове засідання не з`явилися, адвокатом до суду подано заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.42).

Представники заінтересованих осіб - КП «ЧООТБІ», Ліплявська ОТГ повторно в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.1,ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З аналізу наведених норм вбачається, що характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою таких справ є встановлення юридичного факту або стану.

При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту, навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Вивчивши подану заявником заяву та додані до неї матеріали, судом встановлено, що ОСОБА_1 , діючої в інтересах матері ОСОБА_2 заявлено факт належності останній правовстановлюючого документу з підстав помилкового зазначення у ньому адреси (вулиці) належного нерухомого майна - житлового будинку з надвірними спорудами.

Натомість ст. 315 ЦПК України передбачено можливість встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Питання усунення помилок в документах, які видані Канівським ВП «ЧООБТІ» не вирішується в порядку окремого провадження. Таким чином спірні відносини між сторонами виникли з приводу права власності на речові права щодо нерухомого майна. Зазначене виключає можливість звернення до суду із заявою та вказує на позовну форму судового розгляду. Дотримання процесуального порядку звернення до суду щодо форми звернення є обов`язком заявника, а не вирішується ним на власний розсуд.

Відповідно до довідки директора КП «ЧООБТІ» №363 від 02.07.2020 при реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: на будинок АДРЕСА_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , реєстровий номер: 17625522, в графі «адреса об`єкта» невірно було вказано вулиця, а саме: « АДРЕСА_1 ». Правильно вважати: « АДРЕСА_1 » (а.с.17).

Вказані обставини унеможливлюють вирішення у порядку окремого провадження заяви, в якій заявник фактично просить встановити факт допущення описки у Витязі з Реєстру прав власності на нерухоме майно №13358810 від 26.01.2007.

Отже, з поданої до суду заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. п. 1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що заявником заявлено вимогу про встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно №13358810 від 26.01.2007, реєстраційний номер: 17625522, тоді як даний Витяг з Реєстру стосується ОСОБА_3 та оформлений ще до укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.05.2007.

Таким чином, будь-яких порушень майнових чи особистих прав ОСОБА_2 не встановлено, тоді як відповідно до положення ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу пов`язане з вирішенням спору про право, а тому заява ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації», Ліплявська ОТГ про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає залишенню без розгляду.

Разом із тим, заявник не позбавлена можливості у подальшому звернутися до суду із вказаними вимогами на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст.257, 294, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації», Ліплявська ОТГ про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику та її представнику право звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий О . М . Льон