Справа № 344/686/22
Провадження № 2/344/1639/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Шамотайла О.В.

секретаря - Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Предстаник позивача ОСОБА_1 , який представляє її інтереси - ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що батько позивачки - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивачка є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 , зокрема й 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Так, Батьки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 придбали квартиру АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована за ОСОБА_3 згідно із договором купівлі - продажу від 24.11.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Басай Л. І. за № Д 1673. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після його смерті ОСОБА_4 дізналась, що належна їм на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 була відчужена ОСОБА_3 без її згоди на користь ОСОБА_5 згідно із договором дарування квартири АДРЕСА_1 , який укладений 26.07.2013 року та посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В. Д. та зареєстрований за № 3322. У зв`язку з наведеним ОСОБА_4 звернулась в Івано-Франківський міський суд із позовною заявою про визнання недійсним вказаного договору дарування на підставі ст. 63, 65 СК України. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16.03.2015 року у зв`язку із смертю позивачки ОСОБА_4 до участі в справі залучено в якості правонаступника - її дочку, позивачку по даній справі ОСОБА_1 . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22.08.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , який укладений 26.07.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Згідно із рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.10.2017 року, яке залишене в силі Постановою Верховного Суду від 14.08.2019 року було задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_5 , рішення Івано-Франківського міського суду від 22.08.2017 року скасовано та визнано недійсним договір дарування від 26.07.2013 року в 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 , який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи вказані судові рішення, а також зазначені вимоги чинного законодавства України про застосування реституції у випадку недійсності правочину, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 слід було поновити за ОСОБА_3 . Поновлення запису про право власності ОСОБА_3 дало б можливість реалізувати право ОСОБА_1 як його єдиного спадкоємця на прийняття та оформлення спадщини -1/2 частини вказаної квартири. З огляду на викладене представник позивача звернувся в інтересах ОСОБА_1 з відповідною заявою № 38870166 від 10.03.2020 року до Управління реєстраційних процедур Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (Центр надання адміністративних послуг). До вказаного звернення долучено належним чином завірені копії рішення Івано-Франківського міського суду від 22.08.2017 року, рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.10.2017 року, постанови Верховного Суду від 14.08.2019 року по справі № 344/5104/14-ц, довіреності та платіжного документа про сплату адміністративного збору. Однак, державним реєстратором не було поновлено запис про право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Натомість державним реєстратором було внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме лише змінено частку ОСОБА_5 з 1/1 до 1/2. Водночас право власності на іншу 1/2 частину вказаного об`єкту нерухомості залишилось не зареєстрованим. У зв`язку з наведеним, представник позивача звернувся із відповідною скаргою від 02.04.2020 року на незаконні дії суб`єкта державної реєстрації прав в особі Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі - Управління юстиції). Управління юстиції наказом від 16.04.2020 року № 94/4 в задоволенні вказаної скарги відмовило. Своє рішення Управління юстиції мотивувало тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасовано, уразі їх наявності. Таким чином оскільки, ОСОБА_3 відчужив на підставі оскаржуваного договору всю квартиру, а не її 1/2 частину - поновити запис про його право власності на частину квартири не можливо. Таким чином за ОСОБА_5 залишилось право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_5 помер, а його частка права власності у вказаній квартирі була успадкована в рівних долях його дружиною ОСОБА_6 та сином ОСОБА_7 , про що свідчить відповідна Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 набули право власності по 1/4л частині вказаної квартири. В подальшому ОСОБА_7 відчужив свою частку квартири на користь своєї мами ОСОБА_6 за договором дарування. Згідно із договором дарування від 14.05.2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Чіпко Н. 3. за номером 525, ОСОБА_6 відчужила належну їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на користь позивачки ОСОБА_1 . Водночас інша 1/2 частина вказаної квартири, яка повинна була б бути зареєстрована за батьком позивачки ОСОБА_3 , а згодом успадкована ОСОБА_1 , залишається не зареєстрованою, що позбавляє ОСОБА_1 права оформити спадщину після смерті її батька.

Щодо правових підстав визнання права власності позивачки в порядку спадкування на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , то сторона позивача зазначає наступне.

Батько позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції 29.10.2013 року складено відповідний актовий запис № 1624 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 , зокрема й 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

В листопаді 2013 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т. Д. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35610605 від 01.11.2013 року.

Згідно із постановою приватного нотаріуса Данилів Т. Д. від 30.09.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті її батька ОСОБА_3 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно.

Водночас згідно із вказаною постановою вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем всього майна померлого ОСОБА_3 .

Мама позивачки ОСОБА_4 також померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно із довідкою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н. Я. від 13.02.2015 року № 95-01-16 єдиним спадкоємцем всього майна ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_1 . Зазначений факт матеріалами справи не заперечується.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на викладене спадкове майно, а саме 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 належить спадкоємцю ОСОБА_1 з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 28.10.2013 року, однак всупереч наведеному позивач ОСОБА_1 всилу незалежних від неї осбтавин позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на спадкове майно, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись за захистом свого невизнаного права до суду.

На підставі викладеного просить суд визнати право приватної власності ОСОБА_1 в порядку спадкування на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 32 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м.

До початку судового засідання представником позивача було подано до суду заяву, яка долучена до матеріалів справи, з проханням слухати справу у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити.

До початку судового засідання представник відповідача подав заяву про розгляду справи у його відсутності за наявними матеріалами, що містяться у справі (а.с.73).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідиши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьки позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 придбали квартиру АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована за ОСОБА_3 згідно із договором купівлі - продажу від 24.11.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Басай Л. І. за № Д 1673, копія якого міститься в матеріалах справи ( а.с. 11-12).

В подальшому батько позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано- Франківського міського управління юстиції 29.10.2013 року складено відповідний актовий запис № 1624 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 21-22) .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 , зокрема й 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що в листопаді 2013 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Івано- Франківського міського нотаріального округу Данилів Т. Д. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35610605 від 01.11.2013 року (а.с. 22).

Проте судові тяжби, подальша смерть матері позивача значно відтермінували розгляд вказаної заяви.

Надалі, відповідно до змісту постанови приватного нотаріуса Данилів Т. Д. від 30.09.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті її батька ОСОБА_3 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. (а.с. 60-61).

Із наданих до позовної заяви письмових доказів судом аткож встановлено, що мати позивачки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 від 01.08.2014) (а.с.23).

Згідно з довідкою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н. Я. від 13.02.2015 року № 95-01-16 єдиним спадкоємцем всього майна ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_1 (а.с. 24).

Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом також встановлено, що заповіту на випадок своєї смерті батьки позивачки не залишили, отже в даному випадку спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже суд вважає, що спадкове майно, а саме 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 належить спадкоємцю ОСОБА_1 з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За наведених обставин, позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті ОСОБА_3 (батька), позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину та набути права власності на вищевказане нерухоме майно в позасудовому порядку.

Враховуючи викладене, а також те, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 єдиним спадкоємцем є позивач ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину та не заявивила відмови від її прийняття, суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачем право приватної власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною плщею 32 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м.

Судові витрати по справі позивачка просить залишити за нею, а тому підстав для їх розподілу між сторонами на підставі ст. 141 ЦПК України суд не вбачає.

На підставі ст. ст. 328, 357, 370, 392, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати право приватньої власності ОСОБА_1 в порядку спадкування на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною плщею 32 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Шамотайло О.В.