Справа № 204/1535/21
Провадження № 2-др/204/18/22 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
09 серпня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Самсонової В.В.
за участю секретаря Зайченко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Західної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, державний реєстратор виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельніківського району Дніпропетровської області Скороход Олена Олександрівна про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння,-
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2022 року:

-позовну заяви Західної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, державний реєстратор виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельніківського району Дніпропетровської області Скороход Олена Олександрівна про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено в повному обсязі;

-скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43574892 від 19.10.2018 року державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни про проведення державної реєстрації права приватної власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , з одночасним припиненням речового права, зареєстрованого за ОСОБА_2 3Н0КПП ) державним нотаріусом П`ятої Дніпровської державної - нотаріальної контори Рівною О.В., номер запису 31054987;

-визнано недійсним договір дарування нежитлового приміщення, який зареєстрований в реєстрі № 5-187, за адресою: АДРЕСА_2 , кладений 06.04.2019 року між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдарований), з одночасним припиненням речового права, зареєстрованого за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) державним нотаріусом П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори Рівною О.В., номер запису 31054987.Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

04 липня 2022 року до суду від керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра надійшла заява про ухвалення додаткового рішення стосовно позовної вимоги: витребувати від ОСОБА_2 на користь територіальної громади міста в особі Дніпропетровської міської ради, нежитлове приміщення №37 у будинку АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). В обґрунтування заяви зазначено, що судом не вирішено питання щодо позовної вимоги про витребування майна, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

В судове засідання представник прокуратури не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше Керівником Західної окружної прокуратури міста Дніпра було надано заяву відповідно до якої просив заяву задовольнити у повному обсязі, розглядати справу за відсутності представника органів прокуратури.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити у даній справі додаткове рішення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивач просив, серед іншого, витребувати від ОСОБА_2 на користь територіальної громади міста в особі Дніпропетровської міської ради, нежитлове приміщення №37 у будинку АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

01 червня 2022 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська була розглянута цивільна справа № 204/1535/21 за позовом Західної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, державний реєстратор виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельніківського району Дніпропетровської області Скороход Олена Олександрівна про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння, - та ухвалено відповідне рішення суду за результатами розгляду цієї справи, яким (рішенням) задоволено позовні вимоги у повному обсязі.

Так, вказаним рішенням скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43574892 від 19.10.2018 року державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни про проведення державної реєстрації права приватної власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , з одночасним припиненням речового права, зареєстрованого за ОСОБА_2 3Н0КПП ) державним нотаріусом П`ятої Дніпровської державної - нотаріальної контори Рівною О.В., номер запису 31054987;

- визнано недійсним договір дарування нежитлового приміщення, який зареєстрований в реєстрі № 5-187, за адресою: АДРЕСА_2 , кладений 06.04.2019 року між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдарований), з одночасним припиненням речового права, зареєстрованого за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) державним нотаріусом П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори Рівною О.В., номер запису 31054987.Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Проте, судом не вирішено питання про витребування від ОСОБА_2 на користь територіальної громади міста в особі Дніпропетровської міської ради, нежитлового приміщення №37 у будинку АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

У відповідності до змісту ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно зі статтею 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже статтею 388 ЦПК України встановлено порядок та умови витребування майна від добросовісного набувача. Згідно з положеннями цієї статті власник може витребувати майно від добросовісного набувача лише у разі, коли воно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, та коли такий набувач набув це майно за відплатним договором.

У постановах від 16 вересня 2015 року у справі № 6-1203цс15 та від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15 Верховний Суд України, вирішуючи питання правомірності витребування майна у добросовісного набувача залежно від обставин, передбачених положеннями статті 388 ЦК України, висловив такий правовий висновок.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння.

Зазначений правовий висновок підтримав у своїй постанові від 05 грудня 2018 року й Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду за наслідками розгляду справи № 752/2124/16-ц (провадження № 61-20676св18).

Отже, важливою умовою звернення з віндикаційним позовом (стаття 388 ЦК України) є відсутність між позивачем і відповідачем зобов`язально-правових відносин.

Добросовісним повинен вважатися той набувач, який не знав і не повинен був знати, що набуває майно в особи, яка не має права його відчужувати, а недобросовісним володільцем - та особа, яка знала або повинна була знати, що її володіння незаконне.

За змістом наведеного майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, згідно якого, витребувати від ОСОБА_2 на користь територіальної громади міста в особі Дніпропетровської міської ради, нежитлове приміщення №37 у будинку АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).», у зв`язку з чим вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення в цій частині підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 223, 247, 258-259, 270, 352-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра про ухвалення додаткового рішення задовольнити у повному обсязі.

Витребувати від ОСОБА_2 на користь територіальної громади міста в особі Дніпропетровської міської ради, нежитлове приміщення №37 у будинку АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Самсонова