Справа № 274/8149/21 Провадження № 2/0274/228/22 РІШЕННЯ
08.09.2022 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., за участю секретаря судового засіданн Прачек С.М.
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом його зняття з державної реєстрації місця проживання.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 . У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який в ній не проживає з 2007 року.
Відповідач не бере участь в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, з дня реєстрації не з`являється та не проживає за вказаною адресою. Подальша реєстрація місця проживання відповідача створює перешкоди позивачу у користуваннні майном.
З урахуванням зазначених обставин, позивач просить задовольнити позовні вимоги.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 27.01.2022 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. На виконання ухвали суду, позивач 21.02.2022 подала до суду заву про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 22.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач подала до суду клопотання, у якому просить суд проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Також зазначив, що перебуває за межами території України, прибути для зняття з місця реєстрації не має можливості через оголошений воєєний стан.
Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Нормами ч. 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною першою ст. 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Згідно висновку Верховного Суду України викладеного у постанові від 16 листопада 2016 року, справа №6-709цс16: «Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік».
Відповідно до положень частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду.
Судом встановлено, що згідно договору дарування від 19.06.2021, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .
Копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 підтверджується, що позивач ОСОБА_3 24.06.2021 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " ОСОБА_4 ".
З урахуванням наведеного, позивач є власником житлової квартири, а відтак має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно акту МКВЖРЕП №7 від 05.07.2021, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 дійсно зареєстрований, але не проживає.
Відповідач у поданому клопотанні до суду від 18.07.2022 не заперечив проти задоволення позову.
Як встановлено судом, факт реєстрації місця проживання відповідача спричиняє позивачу перешкоди у користуванні її власністю, а відтак, суд вважає за можливе ухвалити рішення про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи фактичні обставини справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА