Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/623/22
УХВАЛА

Іменем України

09.09.2022 рокум. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Баранського Д.М., за участю секретаря Поліщук Т.І., розглянув у спрощеному провадженні у приміщенні суду цивільну справу за позовом першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради», Кіровоградської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради», Кіровоградської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Прокурор обґрунтовуючи підстави звернення до суду в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради», Кіровоградської обласної ради зазначає, що Комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» та Кіровоградська обласна рада не здійснюють належний захист інтересів держави, не використовують надані їм повноваження щодо стягнення у примусовому порядку з відповідача витрат на лікування потерпілого від його злочину, а тому це є підставою для звернення прокурора до суду.

Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд, дослідивши необхідні матеріали цивільної справи, підстави звернення прокурора до суду в інтересах держави, дійшов до такого висновку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

На прокуратуру покладаються такі функції представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України (п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру»).

Згідно з чч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, зокрема, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Отже, вищезазначені положення надають право прокурору здійснювати представництво в суду законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення її інтересів, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу, при цьому не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також інших суб`єктів права.

За висновками Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia, заява № 42454/02, § 35).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних правовідносинах. Тому у тих відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження № 12-161гс18, пункти 6.21, 6.22), від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18 (провадження № 12-245гс18, пункти 4.19, 4.20), від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19, пункт 26), від 6 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21, пункт 8.5) та інші).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що і в судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (див. постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18 (провадження № 14-36цс19, пункт 35), від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс 19, пункт 27). Тому, зокрема, наявність чи відсутність у органу, через який діє держава, статусу юридичної особи, значення не має (див. mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 6 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21, пункти 8.10, 8.12).

При цьому міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи відповідно до ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» наділені повноваженням звернення до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень (п. 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 червня 2021 року у справі № 925/929/19 (провадження № 12-11гс21).

Так само згідно зі ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Отже, незалежно від того, хто саме звернувся до суду - орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, чи прокурор, у судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як позивач, а відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор здійснюють процесуальні дії на захист інтересів держави як суб`єкта процесуальних правовідносин. Таким чином, фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор.

На відміну від прокурора та органів, через які діє держава, юридичні особи, які не є такими органами, діють як самостійні суб`єкти права учасники правовідносин. Конституцією України та законом не передбачена можливість прокурора здійснювати процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів юридичних осіб. Зокрема, до повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді державних підприємств чи комунальних підприємств. При цьому інтереси юридичної особи можуть не збігатися з інтересами її учасників (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19, пункт 62). Тому інтереси державного чи комунального підприємства можуть не збігатися з інтересами держави, яка має статус засновника (вищого органу) такого підприємства (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 71).

Відповідно до ст. 170 ЦК України держава у цивільних відносинах діє через органи державної влади, а не через державні підприємства.

Виходячи з викладеного Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року (справа № 359/3373/16-ц) підтвердила свій висновок про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі державного підприємства (п. 8.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 6 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21).

Суд вище зазначав, що прокурор обґрунтовуючи підстави звернення до суду в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради», Кіровоградської обласної ради зазначає, що Комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» та Кіровоградська обласна рада не здійснюють належний захист інтересів держави, не використовують надані їм повноваження щодо стягнення у примусовому порядку з відповідача витрат на лікування потерпілого від його злочину, а тому це є підставою для звернення прокурора до суду.

З матеріалів справи слідує, що Комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» є лікувальним закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги (третинної/високоспеціалізованої) медичної допомоги будь-яким способом особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом. Підприємство здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку. Засновник (учасник) Підприємства Кіровоградська обласна рада. Підприємство є юридичною особою публічного права. Права та обов`язки юридичної особи Підприємство набуває з дня його державної реєстрації. Підприємство має право виступати позивачем, відповідачем, третьою стороною у судах різних інстанцій.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги прокурора, спрямовані на захист прав або інтересів не держави, а комунального некомерційного підприємства, не підлягають розгляду по суті, оскільки позовну заяву за такими вимогами фактично подано не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах комунального некомерційного підприємства, а прокурор не має повноважень на ведення справи у частині таких вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Отже, позовні вимоги прокурора в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» до відповідача, підлягають залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257-261, 268, 272, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позов першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підсипання суддею.

Суддя Д. М. Баранський