Справа № 538/1189/22
Провадження № 2-з/538/13/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

07 вересня 2022 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Зуб Т.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківецьке» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківецьке» до ОСОБА_1 , про витребування земельної ділянки з незаконного володіння і користування, поновлення права оренди на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2022 року ТОВ «Харківецьке» звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Харківецьке» штрафні санкції за порушення умов договору оренди земельної ділянки від 31.03.2021 року у розмірі 1000,000,00 гривень.

Зазначає, що 31 березня 2021 року між ТОВ «Харківецьке» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки від 31.03.2021 року. В день підписання договору оренди між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору оренди земельної ділянки від 31.03.2021 року. Пунктом 1 Додаткової угоди №1 визначено, що в разі не реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, земельної ділянки не з вини орендаря, орендодавець зобов`язується сплатити на користь орендаря штраф в розмірі 100000,00 (сто) тисяч гривень. Штраф сплачується шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендаря в строк трьох банківських днів з дня отримання вимоги від орендаря. Позивач, діючи у відповідності до вимог чинного законодавства України, після укладення договору оренди звернувся до державного реєстратора прав не нерухоме майно із заявою про проведення державної реєстрації іншого речового права. В ході розгляду поданої позивачем заяви державним реєстратором було встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про реєстрацію права оренди на вищезазначену земельну ділянку за Товариством з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД». Враховуючи цю обставину, державний реєстратор відмовив позивачу у державній реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0205.

Зазначене, на переконання позивача, вказує на грубе порушення відповідачем договірних зобов`язань.

Одночасно з пред`явленим позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить накласти арешт на земельну ділянку загальною площею 3,1279 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00005:0205, яка знаходиться на території Ісковецької сільської ради Миргородського району Полтавської області;

-заборонити відповідачу та будь-яким фізичним особам, юридичним особам, фізичним особам підприємцям користуватися спірною земельною ділянкою (обробляти землю, збирати врожай) з кадастровим номером :00:005:0205, яка знаходиться на території Ісковецької сільської ради Миргородського району Полтавської області;

-заборонити відповідачу та будь-яким фізичним особам, юридичним особам, фізичним особам підприємцям вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0205, яка знаходиться на території Ісковецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, відчуженням права оренди зазначеної земельної ділянки передачею її у заставу, оренду, суборенду, емфітезіс, користування іншими особам.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 31 березня 2021 року між ТОВ «Харківецьке» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки від 31.03.2021 року. Згідно з п.1.1 Договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:005:0205, яка знаходиться на території Ісковецької сільської ради Миргородського району Полтавської області та належить орендодавцю на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ№165608, зареєстрованого від 14.02.2006 року. Відповідно до п.3.1 Договору оренди даний договір укладено строком на 7 (сім) років.

Позивач, діючи у відповідності до вимог чинного законодавства України, після укладення договору оренди звернувся до державного реєстратора прав не нерухоме майно із заявою про проведення державної реєстрації іншого речового права. В ході розгляду поданої позивачем заяви державним реєстратором було встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про реєстрацію права оренди на вищезазначену земельну ділянку за Товариством з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД». Враховуючи цю обставину, державний реєстратор відмовив позивачу у державній реєстрації іншого речового, права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0205.

Внаслідок грубого порушення відповідачем договірних зобов`язань, позивач позбавлений можливості провести державну реєстрацію іншого речового, права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0205 та приступити до фактичного використання орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Невжиття заходів забезпечення позову, до ухвалення рішення у даній справі, істотно ускладнить ефективний захист порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та третьої особи, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна- це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів позивача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Судом встановлено, що предметом позову у справі є правовідносини щодо права оренди земельної ділянки, належної ОСОБА_1 .

У разі вчинення відповідачем чи третьою особою дій, пов`язаних із відчуженням чи іншим розпорядженням належним їм майном земельною ділянкою, виконання можливого рішення суду про задоволення позову буде істотно ускладненим.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно, позивачем не враховано, що арешт передбачає не лише заборону реалізації (відчуження) майна, а й заборону користування майном, що на думку суду є невідповідним заходом, тому у даній вимозі слід відмовити.

При цьому встановлення заборони користування земельною ділянкою не є доцільним, оскільки користування відповідачем земельною ділянкою не може вплинути на виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Окрім того, обробіток відповідачем належної третій особі земельної ділянки, може бути здійснений на підставі договору оренди землі, який станом на сьогодні є чинним.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову в частині заборони відповідачу та будь-яким фізичним особам, юридичним особам, фізичним особам підприємцям вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0205, яка знаходиться на території Ісковецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, відчуженням права оренди зазначеної земельної ділянки передачею її у заставу, оренду, суборенду, емфітезіс, користування іншими особам в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, підстави та вид забезпечення позову є співмірними та взаємопов`язаними з пред`явленими вимогами, існує реальна загроза того, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідає вимогам закону та забезпечує баланс між інтересами сторін, і не позбавляє ОСОБА_1 права володіти належною йому земельною ділянкою.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Однак суд вважає, що на даний час відсутні підстави вважати, що існують обставини щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, у зв`язку з чим зустрічне забезпечення судом не застосовується.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківецьке» про забезпечення позову- задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 та будь-яким фізичним особам, юридичним особам, фізичним особам підприємцям вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0205, яка знаходиться на території Ісковецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, відчуженням права оренди зазначеної земельної ділянки передачею її у заставу, оренду, суборенду, емфітезіс, користування іншими особам.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухала суду виготовлена у двох примірниках, один з яких направити заявнику, копію- учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Т.О. Зуб