Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/253/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 серпня 2022 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка з повною технічною фіксацією засобами в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання квартири спільним майном подружжя та про її поділ,-

в с т а н о в и в:

26 березня 2021 року представник позивача адвокат Янченко С.І., що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить визнати 3-кімнатну квартиру, яка розташована по АДРЕСА_1 , спільним сумісним майном подружжя та поділити її між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/2 частині кожному.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.04.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції.

Від шлюбу сторони мають спільну дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказує, що у період перебування у шлюбі 24.10.2013 року сторони по справі придбали 3-х кімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На придбання цієї квартири позивач давала письмову згоду, а оформили її на відповідача. Вказаний факт підтверджується договором купівлі-продажу квартири, серії ВТК №920493, посвідченого приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Іщенком І.М.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області 31.07.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Після розірвання шлюбу позивач з донькою була вимушена залишити квартиру.

Зазначає, що на даний час у позивача виникла необхідність поділити з відповідачем спільно нажите майно, так як відповідач проживає у вказаній квартирі, а позивач вимушена з дитиною проживати у батьків.

Позивач вказує, що вищезазначена 3-х кімнатна квартира є спільним сумісним майном подружжя та має належати сторонам в рівних частинах, а тому його необхідно розділити між позивачем та відповідачем порівно.

13 квітня 2021 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.25).

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 13.04.2021 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче судове засідання на 11.05.2021 року о 10 год. 00 хв. з викликом сторін (а.с.26,27).

27.04.2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач зазначає, що проти позову ОСОБА_1 заперечує з наступних підстав.

Відповідач вказує, що 11.06.2004 року ним було придбано в особисту приватну власність однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 11.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Боровик О.В. за реєстровим номером №837.

28.08.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Після укладення шлюбу сторони проживали у належній відповідачу квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . 13.04.2013 року у позивача та відповідача народилася спільна донька, яка також була зареєстрована за вищевказаною адресою.

Зазначає, що 24.10.2013 року відповідачем було здійснено продаж належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенком І.М., за реєстровим номером 851.

Вказує, що відповідно до п. 6.5. вказаного договору покупець ознайомлена зі змістом заяви продавця ОСОБА_3 , про те, що квартира є його особистим майном.

Згідно з п. 2.1. договору купівлі-продажу від 24.10.2013р. (реєстровий номер 851), продаж квартири вчиняється між сторонами за 81 136 грн., які отримані продавцем особисто готівкою до підписання цього договору.

Таким чином, 81 136 грн., отримані відповідачем від продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , були його особистою власністю.

В той же день, а саме 24.10.2013р., та тим же нотаріусом - приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко І.М., було посвідчено договір купівлі-продажу (реєстровий номер 852), за яким ОСОБА_3 купив спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 2.1. договору купівлі-продажу від 24.10.2013р. (реєстровий номер 852), продаж квартири вчиняється між сторонами за 129 грн., які повністю сплачені продавцем готівкою до підписання цього договору.

Відповідач вказує, що спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , була придбана за його особисті кошти в сумі 81 136 грн. та спільні з позивачем кошти в сумі 47 984 грн.

Отже, відповідач визнає позов частково, а саме просить суд: визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 частку у розмірі 372/1000 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою поділу спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 :

- визнати за ОСОБА_3 право власності на частку у розмірі 814/1000 квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на частку у розмірі 186/1000 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.34-41).

Окрім того, 27.04.2021 року відповідач подав суду заяву про виклик свідка ОСОБА_5 (а.с.33)

11.05.2021 року в підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили закінчити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Клопотань не надходило.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечував, просив закінчити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Клопотань не надходило.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25 травня 2021 року на 10 год. 00 хв.

25.05.2021 року розгляд справи відкладено на 14.06.2021 року о 15-00 год. у зв`язку з клопотання відповідача (а.с.51).

14 червня 2021 року у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Янченко С.І. позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представником позивача в ході судового розгляду заявлено усне клопотання про витребування доказів, а саме вказує, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи необхідно витребувати у приватного нотаріуса Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко І.М., належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, щодо укладення договору купівлі-продажу АДРЕСА_3 від 24.10.2013 року.

Відповідач ОСОБА_3 судовому засіданні не заперечував проти витребування у приватного нотаріуса Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко І.М., вказаної нотаріальної справи. Окрім того, підтримав заявлене клопотання про допит свідка ОСОБА_5 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , пояснив суду, що він є батьком відповідача. Зазначив, що однокімнатну квартиру він купив сину у 2004 році до укладення шлюбу з ОСОБА_1 . Коли народилася онучка постало питання про збільшення житлової площі. Вказав, так як у нього були кошти він вирішив допомогти сину. В той час була на продажу виставлена 3-х кімнатна квартира по АДРЕСА_1 і запропоновано на обмін з доплатою. Спочатку доплата складала 6 000 доларів, а потім сума була збільшена ще до 2 000 доларів. Кошти в сумі 6 000 доларів надав він, а 2000 доларів приніс його син ОСОБА_6 і сказав, що це спільні кошти з дружиною. Він передав кошти у сумі 8 000 доларів ОСОБА_7 . Фактично різниця в договорах та сумою доплати була однаковою. Вказав, що після придбання квартири допомагали робити ремонт.

Ухвалою суду від 14.06.2021 року витребувано у приватного нотаріуса Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко І.М., належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, щодо укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , від 24.10.2013 року, серія та номер ВТК920493 та зареєстрованого в реєстрі за №852. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 7152967 від 24.10.2013 року. Розгляд справи відкладено на 27.07.2021 року о 14-00 год. (а.с.66-68).

08.07.2021 року на адресу суду від приватного нотаріуса Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко І.М., надійшла належним чином засвідчена копія нотаріальної справи, щодо укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , від 24.10.2013 року, серія та номер ВТК920493 та зареєстрованого в реєстрі за №852. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 7152967 від 24.10.2013 року (а.с.78-123).

26.07.2022 року відповідачем ОСОБА_3 надано суду письмові пояснення по справі та долучено до матеріалів справи докази, а саме: копія контракту про навчання позивача ОСОБА_1 №10.515-01 від 27.01.2001 року, з додатковою угодою; копії квитанцій про оплату навчання позивача у ПНТУ ім. Ю.Кондратюка; копія диплома позивача про закінчення навчання у ПНТУ ім. Ю.Кондратюка; копії квитанцій про придбання меблів та побутової техніки (а.с.131-146).

27.07.2021 року в судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, долучили до матеріалів справи довідки про доходи позивача (а.с.158-167).

Задоволено клопотання відповідача про виклик свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Розгляд справи відкладено на 16.08.2021 року о 14-00 год.

16.08.2021 року розгляд справи відкладено на 31.08.2021 року о 13-00 год.

31.08.2021 року розгляд справи відкладено на 27.09.2021 року о 15-30 у зв`язку з клопотанням позивача (а.с.182 т.1).

27.09.2021 року розгляд справи відкладено на 07.10.2021 року о 11-00 у зв`язку з клопотанням позивача (а.с.202 т.1).

В судовому засіданні 07.10.2021 року позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник позивача заявила усне клопотання про допит свідка ОСОБА_10 .

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. Не заперечував проти допиту свідка ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що в 3-х кімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ., вона проживала разом з чоловіком та дітьми. Умови продажу квартири були обговорені між її мамою ОСОБА_12 відповідачем ОСОБА_3 та його батьком ОСОБА_5 . Фактично мав місце обмін між квартирою відповідача та їх квартирою з доплатою близько 7-8 тисяч доларів США, які мав передати ОСОБА_6 . Однокімнатна квартира оформлювалась на нею. Кошти за доплату передавав батько відповідача ОСОБА_5 її чоловіку ОСОБА_13 , це відбувалося в машині біля офісу нотаріуса. Кошти за однокімнатну квартиру не платилися так само і не платилися за 3-х кімнатну. У нотаріуса позивача вона не бачила.

Свідок вказала, що про продаж своєї квартири давали оголошення. Після чого відповідач зустрічався з її матір`ю. Перед продажем квартири позивач з відповідачем оглядали квартиру, чоловік ОСОБА_14 теж був вдома. У нотаріуса була вона з чоловіком, матір`ю, чи був батько відповідача не пам`ятає. В нотаріуса прочитали документи та підписали. ЇЇ чоловіку дали частково долари, частково гривні в яких частинах не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що в 2008 вона переїхала до м. Гребінка і познайомилася з позивачем ОСОБА_1 з якою почала тісно спілкуватися. Згодом вона стала хрещеною доньки ОСОБА_15 .

До народження доньки ОСОБА_15 мали розмову щодо збільшення житлової площі, оскільки жили в однокімнатній квартирі. Коли позивач завагітніла вони стали шукати житло. Свідку відомо про те, що ОСОБА_15 збирали на житло з заробітної плати. Позивач працювала на залізниці і останнім часом отримувала більшу заробітну плату, а ніж відповідач. Вказала, що у період коли позивач була вагітна, відповідач їздив відпочивати, а позивач лишалася вдома, тому що економила кошти, так як збирала на житло. Вказала, що всі кошти отримані при народженні дитини, зокрема допомога при народженні дитини, декретні кошти пішли на квартиру.

Зазначила, що їй відомо, що однокімнатна квартира належала відповідачу.

Вказала, що вона бачила, як позивач рахувала кошти в однокімнатній квартирі, де вони були вдвох. На її погляд це було 7000 доларів і десь 70 000 грн. це було зранку напередодні угоди. Як вказує свідок, ці кошти позивач передала відповідачу і той пішов до нотаріуса. Крім того, зазначила, що ОСОБА_15 жили економно та скромно.

07.10.2022 року оголошено перерву у судовому засіданні до 26.10.2021 року о 15-00 год. для виклику свідка ОСОБА_12 та нотаріуса ОСОБА_16

26.10.2021 року розгляд справи відкладено на 22.11.2021 року о 14-00 год. в зв`язку з неявкою свідків у судове засідання.

22.11.2021 року розгляд справи відкладено на за 13.12.2021 року о 15-00 год. заявою позивача (а.с.240 т.1).

13.12.2021 року розгляд справи відкладено на 21.12.2021 року о 15-00 год. в зв`язку з відсутністю в суді електроенергії (а.с.1 т.2).

21.12.2021 року в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_17 приватний нотаріус Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області, який повідомив суду, що ним посвідчувались вказані угоди купівлі-продажу, факт передачі коштів під час укладення договору купівлі-продажу квартир він не пам`ятає. Заначив, що можливо і консультував сторони, щодо того, що договори купівлі-продажу будуть економніші ніж договір міни. Вказав, що під час укладення угоди, сторонам були вручені примірники договорів, з якими останні ознайомились, без зауважень. Також, були відібрані згоди на купівлю-продаж квартир, у сторін які перебувають в шлюбі.

Оголошено перерву у судовому засіданні до 17.01.2022 року о 10-00 год.

17.01.2022 року розгляд справи відкладено на 07.02.2022 року о 10-00 год. в зв`язку з клопотанням позивача (а.с.18 т.2).

07.02.2022 року розгляд справи відкладено на 22.02.2022 року о 11-00 год. в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

22.02.2022 року розгляд справи відкладено на 17.03.2022 року о 09-00 год. у зв`язку з неявкою свідка ОСОБА_18 у судове засідання.

17.03.2022 року розгляд справи відкладено на 21.04.2022 о 11-00 год. у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

21.04.2022 року розгляд справи відкладено на 16.05.2022 року о 10-00 год. у зв`язку з клопотанням представника позивача адвоката Янченко С.І. (а.с.43 т.2).

16.05.2022 року розгляд справи відкладено на 31.05.2022 року о 11-00 год. у зв`язку з неявкою свідка ОСОБА_18 у судове засідання.

31.05.2022 року в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_18 , який повідомив суду, що він є чоловіком ОСОБА_19 . Умови щодо продажу (обміну) квартирами обговорювалися з його дружиною, відповідачем та ним. Соколовські запропонували однокімнатну квартиру обміняти з доплатою, в якій сумі точно не пам`ятає. Коли відбувалася угода він був присутнім у нотаріуса. Гроші він отримував від батька відповідача, на що він написав розписку, вказав текст розписки написав батько ОСОБА_3 , а він лише підписав. Підпис на розписці, сума коштів зазначена в розписці відповідає дійсності. Кошти за однокімнатну квартиру вони не надавали. У нотаріуса були присутні його теща, жінка, брат жінки, відповідач, позивач, батько відповідача. Під час домовленостей позивач не приймала участі, лише оглядала квартиру. Фактично був обмін квартирами з доплатою, тому що у Соколовських повної суми не було.

Оголошено перерву у судовому засіданні до 04.07.2022 року о 15-00 год.

04.07.2022 року розгляд справи відкладено на 13.07.2022 року о 10-00 год. в зв`язку з заявою позивача (а.с.63).

В судовому засіданні 13.07.2022 року позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позов визнав частково.

13 липня 2022 року суд, закінчивши судові дебати, вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, проте під час його ухвалення виникла потреба у вчиненні певної процесуальної дії, а саме повторному заслуховуванні пояснень сторін та свідка ОСОБА_5 , що має суттєве значення для справи.

Ухвалою суду від 13.07.2022 року поновлено судовий розгляд у справі, призначено судове засідання о 14-00 годині 28 липня 2022 року (а.с.77,78).

28.07.2022 року розгляд справи відкладено на 30.08.2022 року о 15-00 год. в зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.

30.08.2022 року позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позов визнав частково, просив визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 частку у розмірі 372/1000 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому з метою поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на частку у розмірі 814/1000 вказаної квартири, а за ОСОБА_1 право власності на частку у розмірі 186/1000 спірної квартири.

В судовому засіданні повторно допитано свідка ОСОБА_5 .

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 31.07.2018 року, шлюб, зареєстрований 28 серпня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції, актовий запис № 60, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розірвано (а.с.8 т.1).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області 23 квітня 2013 року, актовий запис № 48 (а.с.9 т.1).

24.10.2013 року приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко І.М., було посвідчено договір купівлі-продажу (реєстровий номер 852), за який укладений між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 (надалі продавці) та ОСОБА_6 (надалі покупець) за яким ОСОБА_6 купив 3-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10,10 зворот т.1).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер довідки 248571053 від 17.03.2021 року, вбачається, що ОСОБА_6 є власником трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м. 59,2), на підставі договору купівлі-продажу серія та номер ВТК920493, виданий 24.10.2013, видавник: приватний нотаріус Іщенко І.М., Гребінкіський районний нотаріальний округ, Полтавська область, форма власності приватна, розмір частки: 1 (а.с.11,11 зворот т.1).

Згідно звіту №2080Р про оцінку вартості об`єкту нерухомості трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість об`єкту оцінки трикімнатної квартири (загальна площа 59,2 кв.м., житлова площа 36,2 кв.м.) становить 117 428 (сто сімнадцять тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 00 коп. (а.с.12,13 т.1).

Відповідачем ОСОБА_3 до матеріалів справи додано договір купівлі-продажу від 11.06.2004р., посвідчений приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Боровик О.В., за реєстровим номером 837, про те, що він придбав в особисту приватну власність однокімнатну квартиру, що знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.36, 36 зворот т.1).

Згідно довідки (виписка з домової книги про склад сім`ї та пропису) від 16.09.2013 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , були прописані наступні особи: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власник, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка (а.с.37 т.1).

Згідно договору купівлі-продажу від 24.10.2013 року ОСОБА_3 було здійснено продаж належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.10.2013р., посвідченим приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко І.М., зареєстровано в реєстрі за номером 851. (а.с.37,38 зворот т.1).

На підтвердження витрат зі спільного сімейного бюджету подружжя ОСОБА_15 відповідачем додано до матеріалів справи наступні докази: копія контракту про навчання позивача ОСОБА_1 №10.515-01 від 27.01.2001 року, з додатковою угодою; копії квитанцій про оплату навчання позивача у ПНТУ ім. Ю.Кондратюка; копія диплома позивача про закінчення навчання у ПНТУ ім. Ю.Кондратюка; копії квитанцій про придбання меблів та побутової техніки (а.с.131-146 т.1).

На підтвердження отримання доходів позивачем ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в період з 3 кварталу 2004 року по 4 квартал 2013 року надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.158-160 т.1).

Згідно довідки №11 від 15.07.2021 року виданої Виробничим підрозділом «Гребінківська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», ОСОБА_1 , яка постійно працює з 29.08.2003 р. на посаді інженера 2-ї категорі, що її дохід з 01.09.2004 року по 31.10.2013 року становив 160 770,65 грн., утримано 31 972,06 грн., до видачі 128 798,59 грн. (а.с.166,167 т.1).

Відповідно до довідки від 25.06.2021 року №146/09-01, виданої відділом з питань надання державних соціальних допомог, субсидій, інших видів соціальної підтримки населенню та роботи з інформаційними системами №1 управління соціального захисту населення Лубенської РДА, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку та отримувала згідно ЗУ «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні допомоги: допомога при народженні дитини призначена з 01.04.2013 р. по 30.04.2013 року у розмірі 9 720,00 грн.; щомісячна допомога при народженні дитини призначена з 01.05.2013 р. по 30.04.2015 р. у розмірі 810 гр., щомісяця; допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначена з 10.06.2013 р. по 11.05.2015 р. у розмірі 130 грн., щомісяця (а.с.165 т.1).

На підтвердження отримання доходів відповідачем ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в період 01.07.2004 року по 31.12.2013 року надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів (а.с.161-164 т.1).

З матеріалів справи вбачається розписка про отримання коштів ОСОБА_18 чоловіком продавця ОСОБА_11 у сумі 6000 (шість тисяч) доларів США та 16 300 (шістнадцять тисяч триста) грн. (а.с.227 т.1).

Факт передачі вказаних коштів у судовому засіданні 31.05.2022 року було підтверджено свідками ОСОБА_18 та ОСОБА_5 , а саме кошти сплачені батьком відповідача ОСОБА_5 при придбанні 3-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд оцінивши докази як кожний окремо так і в їх сукупності прийшов до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, ч. ст. 78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норму статті 60 СК України застосовано правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року у справі № 6-399цс17.

Разом з тим аналіз статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності майна подружжя, набутого ними у період шлюбу.

Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України

від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, й майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Відповідно до частини першої статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналіз положень статей 57 та 62 СК України дає підстави для висновку про те, що стаття 57 цього Кодексу визначає правила віднесення майна до об`єктів особистої приватної власності одного з подружжя, тоді як стаття 62 цього Кодексу встановлює спеціальні умови, з настанням яких визначені попередньою нормою об`єкти особистої приватної власності одного з подружжя можуть бути визнані за рішенням суду об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Для застосування передбачених статтею 62 СК України правил збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об`єкта, його якісних характеристик.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об`єкта до та після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначену на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не можна вважати тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об`єкта.

Визначаючи правовий режим спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, яке є особистою приватною власністю одного із подружжя, у придбанні (набутті) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю.

Відповідачем ОСОБА_3 доведено, що придбати квартиру за спільні кошти подружжя в повному обсязі не було можливості, так як подружжя мало недостатній дохід, окрім того, зароблені кошти в період шлюбу витрачалися для проживання, оплату житлово-комунальних послуг, на навчання позивача, придбання меблів та побутової техніки, тощо, що підтверджено письмовими доказами.

В день придбання спірної квартири відповідачем було здійснено продаж квартири, яка була його особистою власністю, яка була куплена до реєстрації шлюбу з позивачем, даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 24.10.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко І.М., за реєстровим номером 851.

На підставі встановлених обставин справи, досліджених доказів та показань свідків можна зробити висновок про те, що спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , частково придбана за особисті кошти відповідача ОСОБА_3 у сумі 81 136 грн. які він отримав від продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка йому належала на праві власності до шлюбу з позивачем та спільні кошти з позивачем, як подружжя в сумі 47 984 грн.

Позивачем ОСОБА_1 не доведено, що спірна квартира була придбана за спільні кошти подружжя, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_10 , так як надані нею покази не підтверджені належними доказами.

Суд погоджується зі стороною відповідача, що для визначення часток у спірній квартирі необхідно застосовувати Інструкцію щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затв. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 N 55, зар. в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 р. за N 774/14041.

Частка у спірній квартирі, яка є особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_3 становить:

81136 = 628

129120 1000

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже частка у квартирі, що придбана за спільні кошти подружжя позивача та відповідача:

47984 = 372

129120 1000

Ця частка підлягає поділу між сторонами в рівних частинах, тобто на кожну сторону припадає:

372 : 2 = 186

1000 1000

Отже, частка відповідача ОСОБА_3 у спірній квартирі за результатами поділу спільного майна подружжя має становити:

628 + 186 = 814

1000 1000 1000

А частка позивача ОСОБА_1 у спірній квартирі за результатами поділу спільного майна подружжя має становити:

186

1000

Аналогічних висновків притримується Верховний Суд у постанові від 05.12.2018р. у справі № 357/5980/16-ц (номер в ЄДРСР 78496954), та постанові від 30.04.2020р. у справі № 534/866/17 (номер в ЄДРСР 89034893).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання квартири спільним майном подружжя та про її поділ, підлягають до задоволенню частково.

Щодо вимог про стягнення судових витрат, суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, суд стягує із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 363,20 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 7,10, 12-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-266, 268, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання квартири спільним майном подружжя та про її поділ частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 частку у розмірі 372/1000 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою поділу спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 :

- визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на частку у розмірі 814/1000 квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку у розмірі 186/1000 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 363 (триста шістдесят три) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 ).

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст судового рішення складено 07.09.2022 року.

Суддя М. О. Вітківський