Справа № 199/351/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07.02.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява.

07 лютого 2022 року до суду в порядку ст.187 ч.ч.1, 6-8 ЦПК України у відповідь на запит судді надійшла довідка про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-відповідача.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, вважаю за необхідне залишити її без руху, оскільки позов поданий з порушенням норм ст.ст.175, 177 ЦПК України, які встановлюють вимоги щодо змісту та форми позовної заяви, сплати судового збору, додання до позову певних документів тощо. Зокрема, позивачем допущено наступні порушення вимог цивільного процесуального закону при зверненні до суду із позовом:

?в порушення вимог ст.177 ч.4 ЦПК України позивачем не долучено до позову документу, що підтверджує сплату судового збору у визначеному станом на 01 січня 2022 року розмірі. Відтак, згідно ст.4 ч.2 п.1 пп.2 Закону України «Про судовий збір» та ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», позивачу необхідно сплатити 992,40 гривень судового збору;

В тексті позовної заяви позивачем викладене клопотання про звільнення її від сплати судового збору через незадовільний фінансовий стан.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, як вказувалось вище, позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом про розірвання шлюбу.

Зі змісту норм ст.177 ЦПК України, ст.4 ч.2 п.1 пп.2 Закону України «Про судовий збір», ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України за 2022 рік», позивач мала сплатити судовий збір в розмірі 992,40 гривень, однак цього не зробила, подавши замість цього відповідне клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, як вказувалось вище, мотивування клопотання зводиться до посилання на незадовільний майновий стан позивача, а отже і неможливість сплати судового збору.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З цих же підстав суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Нормою ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. З тих же підстав суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч.2 тієї ж статті закону).

За змістом норм ст.ст.10, 12, 13, 81 ЦПК України обставини, які заявляються стороною у її заявах, клопотаннях про вчинення судом певних процесуальних дій/заходів, зокрема щодо відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, мають доводитись перед судом відповідними доказами.

Таким чином, аналізуючи наведені вище норми закону приходжу до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, а отже і про неможливість його задоволення.

За таких обставин, відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху та запропонувати позивачу у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали усунути вказані вище недоліки позовної заяви.

В разі виконання позивачем ухвали судді у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У випадках невиконання ухвали судді у зазначений строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко