КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/8166/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 3 червня 2022 року (суддя Колесник О.М.) про відмову у виправленні описки у рішенні Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей та стягнення додаткових витрат,

встановив:

рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року позов задоволено. Збільшено розмір аліментів, які підлягають стягненню за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2007 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на неповнолітніх дітей: доньок - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 800грн щомісяця на обох дітей на 2 800грн щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 3 вересня 2018 року і до досягнення ними повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 34 185грн додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року в частині стягнення додаткових витрат скасовано, в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в позові, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

У лютому 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просила не змінюючи змісту рішення суду від 12 лютого 2021 року, виправити помилку щодо визначення дати, з якої повинні нараховуватися аліменти у новому розмірі, посилаючись на п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, відповідно до якого у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 3 червня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про виправлення помилки у рішенні Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року в частині дати, з якої стягуються аліменти у новому розмірі, посилаючись на те, що вона не зверталася до суду із заявою про виправлення описки у судовому рішенні, а просила виправити допущену судом у рішенні суду помилку стосовно дати, з якої повинні стягуватися аліменти у новому розмірі.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що визначення дати стягнення аліментів у новому розмірі з дня звернення до суду з даним позовом, не відповідає п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, яка є обов`язковою для застосування судами перших та апеляційних інстанцій, та призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, розмір якої перевищує 100 000грн, і є непомірним тягарем для відповідача і не може бути погашена.

Відзив на апеляційну скаргу позивачкою не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про виправлення помилки, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 269 ЦПК України передбачає можливість виправлення лише описок або арифметичних помилок, а не зміну судового рішення, а зміна дати стягнення аліментів веде саме до зміни рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Діючі норми процесуального права не передбачають можливості виправлення помилок у судовому рішенні судом, який його ухвалив.

Для усунення недоліків судового рішення передбачена норма щодо виправлення описок та арифметичних помилок.

Положеннями ст. 269 ЦПК України передбачено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Отже, законом передбачені тільки випадки, коли можуть бути усунені недоліки рішення суду тим самим судом, що його ухвалив.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо (постанова Верховного Суду від 14 січня 2019 року, справа № 369/8367/16-ц). В цій же постанові окремо зауважено, що суд не має права змінювати зміст судового рішення.

Арифметичні помилки - це помилки, пов`язані з розрахунками, які були зроблені судом під час прийняття рішення. Такими помилками, зокрема, можуть бути неправильний розрахунок суми позовних вимог, яка, на думку суду, підлягає присудженню позивачу, або неправильний розрахунок розподілу судових витрат. Не є арифметичними помилками, а, отже, і не може бути виправлене в порядку, передбаченому вказаною статтею, застосування неправильних методик підрахунку, застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився (постанова Верховного Суду від 07.05.2020 року в справі № 576/599/17-ц).

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Виходячи з вищевикладеного, зазначення у рішенні суду дати, з якої підлягають стягненню аліменти у новому розмірі, є змістом судового рішення, який не може бути

змінений у порядку виправлення описок або арифметичних помилок.

У разі не згоди з рішенням суду в частині визначення дати, яку суд зазначив, як початок стягнення аліментів у новому розмірі, відповідач мав право оскаржити рішення суду в цій частині у апеляційному порядку.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про виправлення помилки, оскільки заявлені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вимоги по суті зводяться до зміни рішення суду стосовно початку строку стягнення аліментів у зміненому розмірі, що можливе тільки при апеляційному або касаційному перегляді рішення суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, тому відсутні підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 3 червня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк