Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6937/21
Провадження № 2/711/759/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.,

при секретарі: Тарасевич М.Р., Ковальовій О.В..

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гнатюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, -

в с т а н о в и в :

Позивач Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних нарахувань та 3% річних від простроченої суми у зв`язку із простроченням платежів.

Свої вимоги мотивує тим, що підприємство надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами.

Всупереч вимогам законодавства, якими передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, - відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані йому позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.09.2021 року в нього утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення на суму 13 608 грн. 45 коп.

Відповідно до статті 625 ЦК України на суму заборгованості, що виникла у відповідача, нараховано 3% річних за період прострочення платежів 1 225 грн. 91 коп. та інфляційні за цей же період 57 грн. 72 коп.

Також, зазначає, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.03.2019 року по справі №711/2478/19 було відмовлено у видачі судового наказу, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 13 608 грн. 45 коп., а також інфляційні нарахування в сумі 57 грн. 72 коп. та 3 % річних в сумі 1 225 грн. 91 коп., а всього 14 892 грн. 08 коп. Також, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2 270 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.11.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

21.01.2022 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Гнатюк А.І. до суду подані письмові пояснення на позовну заяву, в яких остання вказує, що відповідач є не єдиним власником квартири АДРЕСА_1 , тому і не може бути єдиним відповідачем у справі про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення. Відповідачу належить лише 1/3 частина квартири і, відповідно, він має сплачувати позивачу за надані ним послуги плату лише відповідно до належної йому частки квартири. Також вказує, що відповідачем сплачувалася плата за надані йому послуги відповідно до його частки (1/3 частина) у повному обсязі, що підтверджується довідкою про нарахування плати та розмір планетів.

18.05.2022 року позивачем до суду подана уточнена позовна заява, в якій позивач уточнив свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2015 року по 31.12.2019 року в сумі 8 518 грн. 53 коп., 3% річних за період прострочення платежів 1 116 грн. 74 коп. та інфляційні за цей же період 57 грн. 72 коп. Також просить стягнути із відповідача судовий збір в розмірі 2 270 грн.

При цьому, зазначає, що попередня заборгованість, яка виникла станом на 01.07.2015 року, була стягнута із відповідача на користь позивача рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.07.2015 року у справі №711/6080/15 (2-н/711/646/15).

Протягом заявленого періоду відповідачем здійснювалася оплата послуг не в повному обсязі та не регулярно, на загальну суму 1 689 грн. 28 коп. Оскільки така оплата здійснювалася відповідачем без зазначення її призначення, тому суми оплати зараховувалися підприємством в рахунок оплати попереднього боргу. Внаслідок цього, заборгованість відповідача за період з 01.07.2015 року по 31.12.2019 року становить 8 518 грн. 53 коп.

Також вказує, що відповідно до статті 625 ЦК України, відповідачу на суму заборгованості, що виникла, нараховано 3% річних за період прострочення платежів 1 116 грн. 74 коп. та інфляційні за цей же період 57 грн. 72 коп.

А тому, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2015 року по 31.12.2019 року в сумі 8 518 грн. 53 коп., 3% річних за період прострочення платежів 1 116 грн. 74 коп. та інфляційні за цей же період 57 грн. 72 коп., а також судовий збір по справі, розмір якого складає 2 270 грн.

В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю Зелтіньш Ю.Ю., позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2015 року по 31.12.2019 року в сумі 8 518 грн. 53 коп., 3% річних за період прострочення платежів 1 116 грн. 74 коп., інфляційні за цей же період 57 грн. 72 коп., а також судовий збір в розмірі 2 270 грн. Також пояснила, що платежі, які вносилися відповідачем, не містили зазначення за який місць вони вносяться, тому вони зараховувалися позивачем на погашення простроченої заборгованості, яка вже була стягнута з відповідача в судовому порядку, тобто на виконання судового рішення про стягнення боргу за попередній період.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Гнатюк А.І. просила відмовити в задоволенні позову. Також, просила застосувати насідки спливу строку позовної давності.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Гнатюк А.І., дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).

Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно в строки встановлені КМ України. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Крім того, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з ч. 5 ст. 13 вказаного вище Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

В судовому засіданні встановлено, що КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами.

Відповідач ОСОБА_2 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом на право власності на житло, виданим 20.05.1998 року Придніпровським райвиконкомом, а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №295501003 від 20.01.2022 року (а.с. 45, 46-47).

За відомостями відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської області від 26.07.2021 року та від 10.01.2022 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 з 25.11.1994 року і по теперішній час (а.с. 36). Крім нього у зазначеній квартирі зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 18.01.2020 року достяг повноліття. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 являється споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, які надає КП «Черкасиводоканал» за вказаною вище адресою.

Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно та в повному обсязі не вносив плату за надані послуги водопостачання та водовідведення, в зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.07.2015 року по 31.12.2019 року, сума якої згідно з розрахунком КП «Черкасиводоканал» складає 8 518 грн. 53 коп. (а.с. 83-84).

Також, як вбачається з матеріалів справи, договір між відповідачем та позивачем про надання житлово-комунальних послуг не укладався, однак не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення його від оплати цих послуг.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі №401/710/15-ц.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 своєчасно та в повному обсязі не оплачував надані йому послуги за водопостачання та водовідведення, в результаті чого станом у нього утворилась заборгованість за період з 01.07.2015 року по 31.12.2019 року в сумі 8 518 грн. 53 коп., то зазначена заборгованість мала б підлягати до стягнення із відповідача.

При цьому, суд враховує, що в період з 01.07.2015 року по 31.12.2019 року за вказаною адресою був зареєстрованим та проживав із повнолітніх осіб лише один відповідач ОСОБА_2 , ( ОСОБА_4 був неповнолітнім), тому обов`язок з оплати послуг за водопостачання та водовідведення мав нести саме відповідач.

Щодо доводів представника відповідача про те, що останній не є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 і, відповідно, має оплачувати надані послуги з водопостачання та водовідведення лише пропорційно до його частки у спільній власності, то вказані послуги надаються усім особам, які зареєстровані, проживають у помешканні, які і є споживачами послуг. Інша власниця квартири ( ОСОБА_5 ), про яку вказує представник відповідача, не зареєстрована в даній квартирі. Крім того, сторонами і не надано доказів того, що остання реально проживає у вказаному помешканні та є споживачем послуг, які надає позивач. З наданих суду доказів вбачається, що у спірний період відповідач ОСОБА_2 був єдиною повнолітньою особою, яка була зареєстрована у вищевказаній квартирі, тому саме він має нести обов`язок зі сплати послуг з водопостачання та водовідведення, які фактично йому і надавалися. Тому, підстав для зменшення суми відповідно до належної йому частки квартири немає.

Разом з тим, суд враховує і наступне. Позивачем пред`явлені позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 за період з 01.07.2015 року по 31.12.2019 року. При цьому, останній звернувся до суду з даним позовом 28.10.2021 року.

Представником відповідача адвокатом Гнатюк А.І. в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки в судовому засіданні встановлено що плату за надані відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення останній мав здійснювати щомісячно за виставленими йому позивачем рахунками, то право у позивача на отримання такої плати вважається порушеним з моменту недотримання відповідачами строку погашення кожного чергового (щомісячного) платежу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж по оплаті послуг водопостачання та водовідведення починається з моменту порушення строку його погашення. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем кожного чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

З даним позовом позивач звернувся до суду 28.10.2021 року. З розрахунку заборгованості по о/р № НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) вбачається, що відповідачем періодично вносилася оплата за надані йому послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2015 року по 31.12.2019 року. При цьому, платежі, які були здійснені відповідачем, були меншими ніж нарахування до оплати, тому, відповідно, вони не переривали строку позовної давності, оскільки часткова оплата комунальних послуг не є підставою для переривання строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України строк позовної давності переривається разом з учиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. При цьому, визнання боргу повинно бути усвідомленим та свідчити про те, що особа згодна з його наявністю. Коли особа вносить плату за комунальні послуги, вона вказує відповідний місяць, і виконавець зобов`язаний зарахувати кошти саме за місяць вказаний у платіжному документі. Якщо ж особа не вказує місяць оплати або вносить суму більшу, ніж нараховано, виконавець на власний розсуд може віднести надлишок та непозначену суму до сплати заборгованості за попередні періоди, що в даному випадку і було зроблено позивачем.

Так, в судовому засіданні представник позивача пояснила, що платежі, які вносилися відповідачем, взагалі не містили зазначення за який місць вони вносяться, тому вони зараховувалися позивачем на погашення простроченої заборгованості, яка вже була стягнута з відповідача в судовому порядку (тобто на виконання судового рішення про стягнення боргу за попередній період). Про це також позивач вказував і в уточненій позовній заяві. Тому, навіть в силу цього, такі платежі не могли переривати строк позовної давності.

За таких підстав, до застосування до спірних правовідносин підлягають вимоги ст. 267 ЦПК України (наслідки спливу позовної давності). Тому, відповідно, до стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення лише в межах строку позовної давності. Враховуючи, що позивач звернувся з даним позовом до суду 28.10.2021 року, тому заборгованість підлягає до стягнення лише за період з 28.10.2018 року по 31.12.2019 року і сума такої заборгованості складає 3 435 грн. 07 коп.

Крім того, суд приходить до висновку і про часткове задоволення позовних вимог позивача і в частині стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних, виходячи із наступного.

В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки суд до основного зобов`язання застосував вимоги ст. 267 ЦК України (наслідки спливу строку позовної давності), відповідно, вказані вимоги підлягають до застосування і до нарахування інфляційних та трьох процентів річних від простроченої суми. При цьому, суд враховує, що інфляційні втрати та 3% річних мали сплачуватися також щомісячно від простроченої суми, але не сплачувалися оскільки таких вимог до відповідача не пред`являв позивач, і з даним позовом він звернувся до суду 28.10.2021 року, тому, відповідно, до стягнення з відповідача ОСОБА_2 підлягають інфляційні та три проценти річних за період з 28.10.2018 року по 31.12.2020 року (дата по яку здійснено такі нарахування позивачем, в межах пред`явленого позову), тобто в межах трирічного строку позовної давності, в загальній сумі 78 грн. 83 коп., з яких 3% річних 63 грн. 30 коп., інфляційні втрати 15 грн. 53 коп.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище та із застосуванням строку позовної давності, всього до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає заборгованість в загальній сумі 3 513 грн. 90 коп., з яких: заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення 3 435 грн. 07 коп., інфляційні втрати 15 грн. 53 коп., 3% річних 63 грн. 30 коп.

Щодо стягнення із відповідача судових витрат, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 2 077 грн. 90 коп. що підтверджується платіжними дорученнями № 3756 від 28.09.2021 року. Крім того, позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 192 грн. 10 коп. при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу у справі № 711/2478/19.

Частиною 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.03.2019 року у справі № 711/2478/19 відмовлено КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 боргу за водопостачання та водовідведення.

Отже, до стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради підлягає судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 822 грн. 92 коп.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 12-13, 81, 82, 89, 141, 164, 223, 259, 264-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (, р/р НОМЕР_3 , місцезнаходження за адресою: вул. Гетьмана Сагайдачного, 12, м. Черкаси, 18036) кошти в сумі 3 513 грн. 90 коп. та судовий збір в розмірі 822 грн. 92 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 05.09.2022 року.

Головуючий: В.М. Скляренко