РІШЕННЯ

іменем України

23 серпня 2022 рокуСправа №451/1913/20
Провадження № 2/451/71/22

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1913/20 за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, співвідповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно (земельні ділянки) в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

30 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно (земельні ділянки) в порядку спадкування за заповітом.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабця - ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 28.04.2009 Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівській області, актовий запис №11. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,3218 га, земельної ділянки площею 0,6734 га та земельної ділянки площею 0,6963 га, загальною площею 1,6915 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Нивицької сільської ради (яка на даний час ввійшла до Лопатинської ОТГ) та належали померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії IV-ЛВ №058426, виданого 10.10.2001 на підставі рішення Нивицької сільської ради від 13.08.2001 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №16533.

За свого життя бабця залишила заповіт, в якому на випадок своєї смерті все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Дід позивачки (бабці чоловік) - ОСОБА_3 від своєї обов`язкової частки в спадщині відмовився. Інших спадкоємців за заповітом, в тому числі і тих, які мали б право на обов`язкову частку в спадщині бабці немає. У встановленому законом порядку позивач звернулася до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В. та за її заявою було відкрито спадкову справу №118/2014. Проте нотаріусом було роз`яснено, що оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, то переоформити спадщину вона не зможе. В Відділі у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в видачі дубліката державного акта відмовили, пояснили, що видача дублікатів на померлих громадян чинним законодавством не передбачена. За таких обставин єдиним способом захисту права власності на спадкове майно є його визнання в судовому порядку. У зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ було втрачено, тому позивач, як спадкоємець, позбавлена можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, а тому змушена звертатися до суду з позовом про визнання за нами права власності на спадкове майно.

Просить ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,3218 га, кадастровий номер :06:000:0426, земельну ділянку площею 0,6734 га, кадастровий номер :06:000:1237, та земельну ділянку площею 0,6963 га, кадастровий номер :08:000:0104, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-5).

У судовому засіданні 05 липня 2022 року суд постановив ухвалу, відповідно до якої залучив до участі у справі співвідповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.64-65).

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити (а.с.58).

Представник відповідача також надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області. Позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.86-87).

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с.88).

Також відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.89).

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 28 квітня 2009 року Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.11).

Згідно з даними, викладеними у довідці №557 від 14.08.2014, виданій Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівської області, констатовано, що в житловому будинку АДРЕСА_1 разом з померлою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , були зареєстровані та проживали: чоловік - ОСОБА_3 , зять - ОСОБА_5 , внучка ОСОБА_1 , правнук ОСОБА_6 (а.с.59).

З копії Заповіту, посвідченого 22 липня 2008 року ОСОБА_7 , секретарем Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області, та зареєстрованого в реєстрі за №13, видно, що ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде їй належати на день її смерті, і на що вона за законом буде мати право, заповіла своїй внучці - ОСОБА_1 (а.с.12).

Родинні відносини позивача зі спадкодавцем підтверджують такі документи:

- копія Свідоцтва про народження ОСОБА_8 , серії НОМЕР_3 від 08 липня 1966 року (а.с.10);

- копія Свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 від 14 липня 1979 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 14 липня 1979 року; після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.10);

- копія Свідоцтва про народження ОСОБА_10 , серії НОМЕР_5 , виданого повторно 17 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області (а.с.8);

- копія Свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_6 , з якого констатовано, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 19 серпня 2001 року; після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_12 » (а.с.9).

Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №058426, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16533 від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загального площею 1,6915 га, що розташована на території Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області.

Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки вищевказана земельна ділянка складається з трьох земельних ділянок: площею 0,3218 га, площею 0,6734 га та площею 0,6963 га (а.с.17-17 зворот).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 26.12.2019, виданого відділом у Радехівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3218 га має кадастровий номер :06:000:0426 (а.с.18-20).

Також відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 26.12.2019, виданого відділом у Радехівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6734 га має кадастровий номер :06:000:1237 (а.с.21-23).

Окрім того, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 26.12.2019, виданого відділом у Радехівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6963 га має кадастровий номер :08:000:0104 (а.с.24-26).

З копії Спадкової справи №118/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , розпочатої 22 вересня 2014 року приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В., констатовано, що єдиним спадкоємцем майна померлої є ОСОБА_1 (а.с.72-84 зворот).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що оригінал державного акта втрачено, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності на спадкове майно є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У зв`язку з клопотанням позивача, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,206, 258-259,263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку площею 0,3218 га, кадастровий номер :06:000:0426, земельну ділянку площею 0,6734 га, кадастровий номер :06:000:1237, та земельну ділянку площею 0,6963 га, кадастровий номер :08:000:0104, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області (раніше Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 23 серпня 2022 року.