Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1599/22 Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Категорія 44 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

з участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1

на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 серпня 2022 року, постановлену під головуванням судді Помагаєва А.В.

за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Романюка Івана Миколайовича про винесення додаткового рішення

у цивільній справі № 285/1599/22 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь матеріальну шкоду, заподіяну державі за час проходження військової служби, у розмірі 43 085,13 грн. та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 липня 2022 року закрито провадження у справі. Роз`яснено позивачу право на звернення із заявленими вимогами до суду в порядку адміністративного судочинства.

25 липня 2022 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області заяву про винесення додаткового рішення у справі про стягнення з позивача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 6000 грн.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 серпня 2022 року заяву представника відповідача про відшкодування судових витрат - задоволено частково. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

В решті заявлених вимог відмовлено.

У поданій через свого представника ОСОБА_2 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу суду скасувати та прийняти нову про задоволення заяви. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема апелянт зазначає, що саме звернення позивача до суду всупереч порядку визначеному законом та заявлення завідомо необґрунтованого розміру заборгованості за відсутності для того підстав призвело до необхідності в залученні адвоката, підготовки адвокатом відзиву та клопотання про закриття провадження, а також залучення адвоката для участі у судовому засіданні. Так, між адвокатом Романюком І.М. та Тихоновим О.В. 09.06.2022 року було укладено договір про надання правничої допомоги №23. Відповідно до акта №1 від 19.07.2022 щодо приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №23 від 09.06.2022 ОСОБА_1 прийняв надані адвокатом Романюком І.М. послуги на загальну суму 6 000 грн. та здійснено їх часткову оплату в розмірі 1 000 грн., що підтверджується копією виписки руху по рахунку адвоката Романюка І.М. Тому, на думку апелянта, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України), тобто, коли у сторони виникло зобов`язання за умовами договору з оплати адвокатських послуг. Відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 18.08.2021 по справі №640/11204/19. Крім того, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зроблено висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св 19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тому, на думку апелянта, суд першої інстанції з власної ініціативи зменшив розмір витрат, які є неминучими для відповідача, обсяг наданих послуг об`єктивно підтверджено матеріалами справи. Крім того, вказує, що закриття провадження по справі хоча і не є вирішенням спору по суті, однак і в такому випадку мають бути враховані судові витрати, які понесли інші учасники справи у зв`язку із ініціюванням відповідної судової справи, оскільки відкриття відповідного провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності відповідного звернення. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного суду від 08.06.2022 у справі №357/380/20.

У поданій апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить вказану ухвалу суду скасувати та прийняти нову - про відмову в задоволенні заяви. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, прийнята з порушенням норм матеріального права, судом не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Зокрема апелянт зазначає, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційних скаргах, суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як передбачено ч.1,2,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як передбачено ч.4 та 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, клопотання, запиту, надання консультацій, тощо).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

В матеріалах справи наявні: копія договіру про надання правової допомоги від 09.06.2022, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , копія доручення №1 від 10.06.2022 до договору, копія акта від 19.07.2022, копія довідки АТ "Універсал Банк" про рух коштів, згідно якої ОСОБА_3 сплачено на користь ОСОБА_2 1000 грн. (а.с.75).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Предметом спору в дані справі є стягнення коштів з відповідача в сумі 43 085,13 грн.

Ухвалою суду від 18.07.2022 провадження у справі було закрито в підготовчому засіданні, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.

Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання відзиву на позовну заяву та представництва в одному судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд обгрунтовано визнав необхідним стягнути з позивача на користь відповідача фактично сплачені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі, що підтверджено довідкою про рух коштів - 1000 грн.

Очікувані виплати відповідача у даній справі на користь адвоката в сумі 5000 грн. після закриття провадження у справі є необґрунтованими, отже - не підлягають відшкодуванню.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а зводяться до переоцінки доказів. Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали апеляційний суд не вбачає, оскільки вона постановлена судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: