ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року

м. Черкаси

справа № 711/1033/21

провадження № 22-ц/821/959/22

категорія 305010900

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Державне підприємство «Служба автомобільних доріг у Черкаській області», Державне підприємство «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Служба автомобільних доріг у Черкаській області», Державного підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про відшкодування збитків.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

15 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Служба автомобільних доріг у Черкаській області», ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про відшкодування збитків.

Позовні вимоги обгрунтвоані тим, що 25 березня 2018 року о 16.00 год. на автодорозі Н016 (55 км дороги) Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, рухаючись зі сторони м. Сміла в сторону м. Черкаси на автомобілі Renault Fluence, д/н НОМЕР_1 , він потрапив в дорожньо-транспортну пригоду у зв`язку з неналежним станом дорожнього полотна, а саме наявності ям/вибоїн, які перевищували гранично допустимі показники передбачені пп. 3.1.1 та 3.1.2 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці і залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», що призвело до ушкодження належного йому транспортного засобу.

Яма була не огороджена, попереджувальні знаки «Не рівна дорога», «Вибоїна» та «Інша небезпека» були відсутні.

На місце ДТП було викликано працівників патрульної поліції, які прибувши зафіксували дану подію, склали схему ДТП та довідку, в якій зазначено механічні пошкодження автомобіля.

За результатами розгляду адміністративного правопорушення, постановою Апеляційного суду Черкаської області по справі № 707/538/18 від 23 жовтня 2018 року, громадянина ОСОБА_2 , який займав посаду виконуючого обов`язки головного інженера в філії «Черкаська ДЕД» ДП «Черкаський облавтодор», визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про дорожній рух», власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державне агентство автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, який має свої органи управління на місцях.

Відповідно до організаційної структури Державного агентства автомобільних доріг України органом управління автомобільними дорогами у Черкаській області є Служба автомобільних доріг у Черкаській області, метою діяльності якої є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху транспорту на них, задоволення потреб народного господарства та населення України в удосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури, що обслуговується.

Таким чином, Служба автомобільних доріг у Черкаській області є підприємством, на яке державою покладено обов`язок утримувати у належному стані та ремонтувати автомобільні дороги у Черкаській області, у тому числі і автодорогу НО16 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, і саме вона несе відповідальність перед учасниками дорожнього руху за шкоду, заподіяну користувачам автодоріг внаслідок неналежного утримання автомобільних доріг у Черкаській області.

Відповідно до експертного звіту про оцінку транспортного засобу № 521 від 16 квітня 2018 року вартість матеріальних збитків, заподіяних позивачеві становить 33 473,09 грн.

Інші понесені фактичні витрати: вартість послуги експерта - 1200,00 грн., телеграма про повідомлення відповідального по дорозі - 120,00 грн., послуги евакуатора - 900,00 грн.

Розмір завданої моральної шкоди оцінює в 5 000,00 грн., так як був змушений змінити свій звичайний спосіб життя, витрачати особистий час та власні кошти для ремонту автомобіля.

Після настання дорожньо-транспортної пригоди позивач вчиняв дії щодо звернення до відповідачів в частині компенсації вартості ремонту транспортного засобу, що був пошкоджений в результаті їх бездіяльності, однак кожен з відповідачів фактично не визнає власну вину, перекладаючи відповідальність на іншого, підтвердженням чого є лист Служби автомобільних доріг у Черкаській області за вих. №198/13 від 29 січня 2021 року, заперечення на протокол про адміністративне правопорушення громадянина ОСОБА_2 від 28 березня 2018 року. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі відмовляються добровільно відшкодовувати завдані збитки, змушений захищати свої законні права в суді.

В позовній заяві ОСОБА_1 просив стягнути з ДП «Служба автомобільних доріг у Черкаській області», ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» нанесені збитки у розмірі 40 693,09 грн., з яких: 33 473,09 грн. матеріальних збитків, 1 200 грн. послуги експерта, 900 грн. послуги евакуатора, 120 грн. телеграма про повідомлення відповідального по дорозі та 5 000 грн. моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 33 473 грн. матеріальних збитків, 1 200 грн. послуг експерта, 120 грн. сплати за подання телеграмного сповіщення, 2 000 грн. моральної шкоди, 908 грн. судового збору, а всього 37 701 грн. 99 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що під час розгляду справи було достовірно встановлено, що 25 березня 2018 року інспектором СРПП Черкаського РВП ЧВП ГУ НП в Черкаській області Бобух В.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 377355 відносно в.о. головного інженера філії «Черкаської дорожньо-експлуатаційної дільниці» Драгана І.С. за порушення ним ч. 4 ст. 140 КУпАП, згідно з яким останній, 25 березня 2018 року о 16.00 годині на 55 км автодороги Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, будучи посадовою особою відповідальною за експлуатацію та утримання автомобільних доріг, не вжив заходів на усунення ямковості на дорозі та допустив пошкодження транспортного засобу Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив правила та норми стандартів утримання доріг ДСТУ 3987-97, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2018 року скасовано постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2018 року та прийнято нову, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, та закрито провадження у справі, у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Суд встановив, що дорожньо-транспортна пригода, під час якої було пошкоджено автомобіль позивача, сталася унаслідок неналежного експлуатаційного утримання автомобільної дороги Н-16 «Золотоноша - Черкаси - Сміла - Умань». Таким чином, суд, що в даному випадку завдані позивачу збитки повинні бути відшкодовані ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України».

Розмір збитків, встановлено висновокм експерта, тому саме таку суму відшкодування суд стягнув з одного з відповідачів на користь позивача.

Доводи позивача про те, що відповідальність за завдану шкоду мають нести солідарно Державне підприємство «Служба автомобільних доріг у Черкаській області» та Державне підприємство «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» були визнанні судом такими, що не заслуговують на увагу, оскільки під час розгляду справи встановлено, що відповідно до п.п. 1.7., 7.2.1. Договору № 1/1-02 від 04 січня 2018 року, на період дії договору та протягом гарантійного періоду, виконавець відповідно до Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги» та норм Глави 82 Цивільного кодексу України, в повній мірі відповідає за належний ремонт та утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і немайнової (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання та ремонту доріг, допущених з вини Виконавця. Передбачена відповідальність Виконавця настає виключно під час надання послуг (виконання робіт) та протягом гарантійного терміну при наявності відповідного плану-завдань та/або акту дефектів замовника.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд врахував порушення відповідачем обов`язку щодо здійснення належного експлуатаційного утримання автомобільної дороги державного значення Н-16, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої належний позивачу автомобіль отримав пошкодження, ступінь такого пошкодження, неможливість користуватися автомобілем, тривалі незручності та необхідність докладати додаткових зусиль для організації пересування, виходячи із вимог розумності, виваженості та справедливості та стягнув на користь позивача 2 000 грн. моральної шкоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ДП «Служби автомобільних доріг у Черкаській області» та прийняти нову постанову, якорю позов ОСОБА_1 задовольнити та стягнути з ДП «Служба автомобільних доріг у Черкаській області», ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь позивача солідарно 33 473 грн. 09 коп. матеріальних збитків, 1 200 грн. послуг експерта, 120 грн. сплати за подання телеграмного сповіщення, 2 000 грн. моральної шкоди, 908 грн. судового збору та 4 500 грн. вартості проведеної судової експертизи.

Також просить стягнути з відповідачів на свою корить понесені судові витрати за подачу апеляційної скраги в розмірі 1 362 грн.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скрага мотивована тим, що під час розгляду справи судом не враховано, що Служба автомобільних доріг у Черкаські йобласті є підприємством, на яке державою покладено обов`язок утримувати в належному стані та ремонтувати автомобільні дороги у Черкаській області, в тому числі і автодорогу Н016 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, і саме вона несе відповідальність перед учасниками дорожнього руху за шкоду, заподіяну користувачам автодоріг внаслідок неналежного утримання автомобільних доріг у Черкаській області.

Вказано, що власником усіх автодоріг загального користування державного значення у Черкаській області є лише виключено ДП «Служба автомобільних доріг у Черкаській області» на балансі якої перебувають усі автомобільні дороги загального користування у межах зазначеної області.

Перебуваючи у договірних відносинах з ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», Служба автомобільних доріг у Черкаській області не позбавлена захищати своє порушене право, як замовника послуг, спричинене їх неякісним виконанням у випадку наявності договорів надання послуг з утримання таких доріг.

Тому, ОСОБА_1 вважає, що відповідачі в солідарному порядку повинні нести відповідальність перед позивачем та відшкодувати йому завдані збитки.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від Служби автомобільних доріг у Черкаській області зазначено, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не дають підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Між Службою автомобільних доріг у Черкаській області та ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за результаттами тендерних процедур закупівлі було укладено договір № 1/1-02 від 04 січня 2018 року на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та штучних спору на них у Черкаській області. Строк дії договору до 31 грудня 2018 року.

Укладенням вказаного договору Служба забезпечили виконання на неї обов`язку організації експлуатаційного утримання автомобільних доріг.

Таким чином, за умовами договору відповідальною особою за заподіяння шкоди, яка може бути спричинена неналежним утримання автомобільних доріг або незабезпеченням безпеки дорожнього руху є виконавець робіт ДП «Черкаський облавтодор».

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову до ДП «Служба автомобільних доріг у Черкаській області» і підстав для зміни чи скасування такого рішення суду немає.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

25 березня 2018 року о 16.00 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Renault Fluence, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 55 км автодороги Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань», потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, у зв`язку з неналежним станом дорожнього полотна, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Обставини даної дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано у схемі місця ДТП від 25 березня 2018 року та Акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25 березня 2018 року, складеними інспектором СРПП Черкаського РВП ЧВП ГУ НП в Черкаській області Бобух В.Ю., якими встановлено, що на 55 км автодороги Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань» виявлено ями розміром: 1) 2.47х7.3м глибиною 15 см; 2) 1.9х1.4м глибиною 13см; 3) 2.9х0.5м глибиною 17см, при цьому дорожній знак 1.12 «Вибоїна» відсутній. Забезпечення безпечного експлуатаційного стану вказаної ділянки дороги (вулиці) покладено на філію «Черкаської дорожньо-експлуатаційної дільниці» дочірнього підприємства «Черкаського облавтодору».

Судом також встановлено, що 25 березня 2018 року інспектором СРПП Черкаського РВП ЧВП ГУ НП в Черкаській області Бобух В.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 377355 відносно в.о. головного інженера філії «Черкаської дорожньо-експлуатаційної дільниці» Драгана І.С. за порушення ним ч. 4 ст. 140 КУпАП, згідно з яким останній, 25 березня 2018 року о 16.00 годині на 55 км автодороги Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, будучи посадовою особою відповідальною за експлуатацію та утримання автомобільних доріг, не вжив заходів на усунення ямковості на дорозі та допустив пошкодження транспортного засобу Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив правила та норми стандартів утримання доріг ДСТУ 3987-97, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2018 року скасовано постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2018 року та прийнято нову, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, та закрито провадження у справі, у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

За приписами частин 4, 6 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, судом встановлено, що в результаті ДТП, яка сталася 25 брезня 2018 року о 16.00 год. на 55 км автодороги Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань» внаслідок неналежного експлуатаційного утримання автомобільної, належний позивачу автомобіль Renault Fluence, реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

Згідно звіту про оцінку автомобіля, складеного 16 квітня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Fluence, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 унаслідок ДТП станом на 16 квітня 2018 року складає 33 473,09 грн.

За приписами частин 4, 6 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, розглядаючи спір, суд першої інстанції із врахуванням приписів статті 82 ЦПК України достовірно встановив, що в результаті ДТП, яка сталася 25 березня 2018 року о 16.00 год. на 55 км автодороги Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань» внаслідок неналежного експлуатаційного утримання автомобільної, належний позивачу автомобіль Renault Fluence, реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

Як вже зазначалося вище, згідно звіту про оцінку автомобіля, складеного 16 квітня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Fluence, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 унаслідок ДТП станом на 16 квітня 2018 року складає 33 473,09 грн.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Частиною 3 статті 14 та частиною 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху, забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях, термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах, своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними направляючими засобами: організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Пунктом 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Суд першої інстанції правильно врахував, що в розумінні наведених положень закону у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

Згідно з Переліком автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 712, дорога Н-16 «Золотоноша - Черкаси - Сміла - Умань» належить до доріг загального користування державного значення.

Статтею 10 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Положенням про Службу автомобільних доріг у Черкаській області, затвердженим наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 12 вересня 2016 року № 267, встановлено, що остання є державною організацією, метою діяльності якої є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху транспорту на них, задоволення потреб народного господарства та населення України в удосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури, що обслуговується.

Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.3, 2.2.9., 2.2.10 Положення до основних напрямків діяльності Служби належить підготовка та організація виконання державних програм з питань забезпечення надійного та безпечного руху автомобільними дорогами загального користування на регіональному рівні; організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд; здійснення функцій замовника по всьому комплексу дорожніх робіт; технічний нагляд за станом автомобільних доріг загального користування, мостів та інших штучних споруд.

З урахуванням вищевикладеного вбачається, що уповноваженим органом, який від імені держави здійснює управління дорогами загального користування державного значення у Черкаській області та несе відповідальність за забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні цих автомобільних доріг, є Служба автомобільних доріг у Черкаській області.

Разом з тим, 04 січня 2018 року між Службою автомобільних доріг у Черкаській області, як замовником, та Дочірнім підприємством «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», як виконавцем, укладено договір № 1/1-02, предметом якого є надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та штучних споруд на них у Черкаській області.

Відповідно до п. 1.3 Договору експлуатаційне утримання повинно здійснюватись Виконавцем відповідно до, зокрема, Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 та ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану».

На виконання п. 1.4. Договору, 05 березня 2018 року Службою автомобільних доріг у Черкаській області було передано ДП «Черкаський облавтодор» план-завдання виконання робіт на березень місяць 2018 року по дорогах загального користування Черкаської області, в який також входив аварійний ямковий ремонт автомобільної дороги Н-16 та Р-10 в обсязі 1200 кв.м. на загальну суму 780 000 грн.

Згідно п.п. 1.6., 1.7. Договору Виконавець приймає на себе зобов`язання на надання послуг на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та штучних споруд на них у Черкаській області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Замовника, у відповідності до вимог ст. 9 Закону. На період дії договору та протягом гарантійного періоду, Виконавець відповідно до Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги» та норм Глави 82 Цивільного кодексу України, в повній мірі відповідає за належний ремонт та утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і немайнової (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання та ремонту доріг, допущених з вини Виконавця.

Відповідно до п. 7.2.1 Договору Виконавець несе відповідальність в тому числі за незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні послуг, якщо ці порушення виникли з вини Виконавця та призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

Під час розгляду справи судом було достовірно встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, під час якої було пошкоджено автомобіль позивача, сталася внаслідок неналежного експлуатаційного утримання автомобільної дороги Н-16 «Золотоноша - Черкаси - Сміла - Умань». Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що в даному випадку завдані позивачу збитки повинні бути відшкодовані ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України».

Доводи позивача, приведені в апеляційній скарзі про те, що відповідальність за завдану шкоду мають нести солідарно Державне підприємство «Служба автомобільних доріг у Черкаській області» та Державне підприємство «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду, оскільки під час розгляду справи встановлено та підтверджено належними доказами, що відповідно до п.п. 1.7., 7.2.1. Договору № 1/1-02 від 04 січня 2018 року, на період дії договору та протягом гарантійного періоду, виконавець відповідно до Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги» та норм Глави 82 Цивільного кодексу України, в повній мірі відповідає за належний ремонт та утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і немайнової (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання та ремонту доріг, допущених з вини Виконавця. Передбачена відповідальність Виконавця настає виключно під час надання послуг (виконання робіт) та протягом гарантійного терміну при наявності відповідного плану-завдань та/або акту дефектів замовника.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи № 174 від 09 грудня 2021 року розмір матеріальних збитків, яких зазнав автомобіль Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_1 , при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 25 березня 2018 року на автодорозі Н-16 (55 км. дороги) Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, складає 33 473, 09 грн. Висновок експерта щодо суми збитків сторонами не оскаржений та будь-яких доказів на спростування такого розміру сторонами не надвалося.

Позивачем при подачі позовної заяви було зазначено, що ним понесені витрати на послуги експерта 1 200 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового косового ордера № 3 від 20 квітня 2018 року, витрати на відправку повідомлення відповідальному по дорозі 120 грн., що підтверджується квитанцією від 19 березня 2018 року, та витрати на послуги евакуатора 900 грн., що підтверджується квитанцією № 5 від 25 березня 2018 року.

Вирішуючи спір щодо стягнення матеріальної шкоди та понесених збитків суд дійшов правильного висновку про стягнення на користь позивача 33 473 грн. 09 коп. матеріальних збитків, 1 200 грн. порслуг експерта та 120 грн. сплати за подання телеграмного сповіщення, оскільки вказані розміри шкоди та понесених збитків підтверджуються належними доказами.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, що ФОП ОСОБА_4 за КВЕД має право здійснювати діяльність, пов`язану із наданням авто послуги евакуатора, тому суд правильно відмовив у стягненні 900 грн. витрат за послуги евакуатора.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, районний суд врахував, що стягнення такої шкоди у такій категорії справи передбачено в разі доведеності позовних вимог позивачем.

Так, відповідно до вимог статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів погоджується з розміром присудженої до стягнення районним судом моральної шкоди в сумі 2 000 грн., оскільки такий розмір відповідає вимог розумності, виваженості та справедливості.

Крім того, суд правильно врахував положення статті 141 ЦПК України та стягнув з відповідача Державне підприємство «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь позивача судовий збір в розмірі 908 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Служба автомобільних доріг у Черкаській області», Державного підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про відшкодування збитків залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 07 вересня 2022 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко