Справа № 727/7558/22
Провадження № 2-о/727/214/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

31 серпня 2022 року

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої - судді Бойко М.Є.,

присяжних - Марчука Р.М.,Гончарук В.І.,

при секретарі - Стефанчук О.І.,

за участю:

прокурора - Герман О.В.,

представника психіатричної лікарні Логвиненко Л.О.,

особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_1 ,

законного представника особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні,в м. Чернівці,цивільну справу за заявою Генерального директора ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» Левицької А.П. про госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний заклад в примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

Генеральний директор ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» Левицька А.П. звернулась до суду із заявою про госпіталізацію у психіатричний заклад в примусовому порядку ОСОБА_1 , 1969 року народження , який був госпіталізований 29 серпня 2022 року, о 17 годині 15 хвилин, до обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня».

В обгрунтування своїх вимог заявниця зазначила наступне.

Після особистого огляду лікарем-психіатром 29.08.2022 року було зроблено висновок про необхідність госпіталізації ОСОБА_1 у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для такого висновку є відомості про поведінку ОСОБА_1 , які надійшли від його матері ОСОБА_3 .

Також ОСОБА_1 був оглянутий 30 серпня 2022 року комісією лікарів-психіатрів Чернівецької обласної психіатричної лікарні, яка підтвердила наявність у нього тяжкого психічного розладу та прийшла до висновку, що обстеження та лікування ОСОБА_1 можливо тільки в умовах психіатричного відділення.

У судовому засіданні представник Чернівецької обласної психіатричної лікарні Логвиненко Л.О. просила вищезазначену заяву задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор Герман К.В. в судовому засіданні вказала, що вважає заяву про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_1 обґрунтованою, у зв`язку з чим не заперечує проти її задоволення.

Законний представник ОСОБА_1 його син ОСОБА_2 в судовому засіданні також не заперечував проти примусової госпіталізації батька, оскільки останній має тяжкий психічний розлад, поводиться агресивно та неадекватно, відмовляється від їжі та ліків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти поміщення його у психіатричний заклад.

Заслухавши думки лікаря-психіатра Чернівецької обласної психіатричної лікарні, прокурора, законного представника особи, стосовно якої подано заяву, а також ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за направленням лікаря-психіатра був госпіталізований 29.08.2022 року о 17-15 год. в ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» та за результатами його огляду лікарем-психіатром ОСОБА_4 останнім зроблено висновок про необхідність госпіталізації у зв`язку із наявністю у ОСОБА_1 тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Крім того, ОСОБА_1 був оглянутий також комісією лікарів-психіатрів Чернівецької обласної психіатричної лікарні у складі медичного директора, завідуючого першого відділення та лікарем-психіатром , які підтвердили наявність у нього тяжкого психічного розладу: шизофренії параноїдної форми, проградієнтний перебіг, змішаний тип дефекту, що на момент огляду проявлялось у мовнорухливому збудженні, наявності галюцінаторної симптоматики, маячних ідей, агресивній невпорядкованій поведінці, відмові від їжі, у зв`язку з чим комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що обстеження і лікування ОСОБА_1 можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Як вбачається з матеріалів справи, з 1999 року ОСОБА_1 перебуває під наглядом психіатрів на «Д» обліку, страждає хронічним психічним захворюванням: шизофренія параноїдна форма, в зв`язку із чим 4 рази лікувався стаціонарно, останній раз у 2008 році.

Згідно наявної в матеріалах справи письмової заяви ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_1 останній станом на 30.08.2022 року має загострення психічного розладу, поводиться агресивно, не спить, сам з собою розмовляє, відмовляється від їжі та прийому ліків, бігає з ножем та погрожує оточуючим фізичною розправою, у зв`язку із чим вона просить його госпіталізувати.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з ст. 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Відповідно до ч. 6 ст. 284 Цивільного кодексу України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону.

Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України, Законі України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Законі України «Про психіатричну допомогу» та інших нормативно-правових актах, прийнятих відповідно до них.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до ч.4 ст.340 ЦПК України у випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин.

Відповідно до вимог ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею.

Проте, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України.

Недотримання вимог матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою, оскільки воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів кваліфікацію та висновок лікарів-психіатрів щодо наявності у ОСОБА_1 тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого він представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, оскільки він містить чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди.

Таким чином, судом встановлено, що станом на день звернення Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» до суду із відповідною заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_1 є підстави для такої госпіталізації, які встановлені лікарською комісією, госпіталізація особи до психіатричного закладу відповідає положенням Закону України «Про психіатричну допомогу» та вимогам процесуального законодавства та є необхідною у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 виявляє реальні наміри вчинити та вчиняє дії, що становлять небезпеку для нього та оточуючих, а його обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару, що підтверджено належними та допустимими доказами та не спростовано сторонами.

За таких обставин заява генерального директора ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», враховуючи принципи надання психіатричної допомоги (законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності) та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями, встановленими ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу», є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Керуючись ст. ст. 2, 76-80, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 341-342, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Генерального директора ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» Левицької А.П. про госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний заклад в примусовому порядку - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , 1969 року народження, до психіатричного закладу - ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» у примусовому порядку для надання йому психіатричної допомоги

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складений 02.09.2022 року.

СУДДЯ М.Є.Бойко

Присяжні: Марчук Р.М.

Гончарук В.І.