Справа № 204/2640/21
Провадження № 2-др/204/16/22 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
26 серпня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Самсонової В.В.
за участю секретаря Зайченко О.В.
за участю позивачки ОСОБА_1
за участю представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 (яка діє в інтересах малолітнього сина: ОСОБА_3 ) до ОСОБА_4 (який діє в інтересах малолітнього сина: ОСОБА_5 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2022 року по цивільній справі № 204/2640/21 в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (яка діє в інтересах малолітнього сина: ОСОБА_3 ) до ОСОБА_4 (який діє в інтересах малолітнього сина: ОСОБА_5 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовлено в повному обсязі.

21 червня 2022 року від відповідача до суду надійшла заява, в якій він просив ухвалити у справі додаткове рішення та стягнути з позивачки судові витрати у розмірі 6 000,00 грн. на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви зазначає, що суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська винесено рішення у справі № 204/2640/21 позивач: ОСОБА_1 , відповідач: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди яким в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовлено в повному обсязі. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.02.2022 року у справі № 204/2640/21 апеляційну скаргу: ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/2640/21 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди без змін. Враховуючи те, що рішенням суду не встановлено завдання матеріальної та моральної шкоди то, відповідно, позивачка не звільняється від сплати судового збору та судових витрат у справі. Той факт, що позивачка не є особою яка за законом звільнена від сплати судового збору підтверджується ухвалою від 28 жовтня 2021 року Дніпровського апеляційного суду по даній справі № 204/2640/21. Таким чином, позивачка не є особою, яка за законом звільнена від сплати судових витрат на оплату професійної допомоги. В рішенні суду не вирішено питання щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. 07 липня 2021 року між ОСОБА_4 та АБ «БУР`ЯНСЬКИЙ І ПАРТНЕРИ», укладено договір про надання професійної правової допомоги № 07/07-21. Предметом даного договору є надання професійної правничої (правової) допомоги клієнту у цивільній справі № 204/2640/21. Надання відповідачу правової допомоги, підтверджується документами, які були долучені до відзиву на позов (є в матеріалах справи) та підтверджують факт надання відповідних послуг (надання правової допомоги) адвокатом відповідачу.

Позивачкою подано до суду заяву про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, з огляду на те, що порушуючи вимоги ЦПК України, ні судом, ні стороною відповідача, позивачу не була направлена копія заяви про ухвалення додаткового рішення, яку позивач випадково отримав від секретаря судового засідання, при цьому не розписавшись в отриманні і без належної реєстрації в канцелярії суду. Крім того, у позивача виникають сумніви у справності й обґрунтованості сум адвокатського гонорару, що на думку позивачки потребує додаткової перевірки, оскільки згідно договору укладеного 07.07.2021 року відповідача з АБ в пункту 4 (4.4.) вказано, що відповідач має сплатити гонорар протягом трьох днів. Оплата була проведена 14.07.2021 року, через 7 днів після укладення договору.

Позивачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подану заяву про ухвалення додаткового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити у даній справі додаткове рішення з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 вказаної статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відповідно до ч. 2 даної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому згідно з частинами 3-4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Окрім того при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2021 року у справі №204/2640/21 в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (яка діє в інтересах малолітнього сина: ОСОБА_3 ) до ОСОБА_4 (який діє в інтересах малолітнього сина: ОСОБА_5 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовлено в повному обсязі.

Представником відповідача у відзиві було вказано, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести, в зв`язку із розглядом справи, становить 6 000,00 грн. Також, відповідачем у якості доказів надання правничої допомоги, які було надано разом з відзивом, було надано до суду: - копію договору про надання правової допомоги від 07 липня 2021 року; ордер на надання правничої допомоги серія АЕ №1079881 від 07 липня 2021 року; - свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1520 від 20 березня 2006 року; - детальний опис (наданих), виконаних адвокатом від 15 липня 2021 року; - рахунок №13/07-21 від 13 липня 2021 року; - квитанція №0.0..1 від 14.07.2021 року.

З вказаних документів встановлено, що предметом договору про надання правничої допомоги є надання адвокатом за вказаним позовом наступних послуг: складання договору про надання правової (допомоги), оформлення ордеру, ознайомлення з матеріалами позовної заяви та доданими до неї документами; здійснення правового аналізу справи, в т.ч. ознайомлення з судовою практикою, здійснення збору доказів, здійснення складання відзиву на позовну заяву; представлення інтересів клієнта в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська.

Сторонами зазначеного договору були чітко визначені та обумовлені між ними розміри видів послуг правничого характеру, виконання яких підтверджується актом виконаних робіт.

Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» п. 47, 48 також роз`яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у статті 133, статтях 137, 141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Ці самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підставі встановлених та наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правову допомогу та стягнути з позивачки на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 247, 258-261, 270, 352-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву представника відповідача Бур`янського А.В. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу в сумі 6 000 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Самсонова