ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/329/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №699/396/21 Категорія: 304000000 Літвінова Г. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

секретар Зінченко Ю.О.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

відповідач - ОСОБА_3 ;

третя особа - приватний нотаріус Корсунь-Шевченківського нотаріального округу Грищенко Світлана Григорівна;

особи, які подали апеляційну скаргу - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: приватний нотаріус Корсунь-Шевченківського нотаріального округу Грищенко Світлана Григорівна про розірвання спадкових договорів,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовами до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: приватний нотаріус Корсунь-Шевченківського нотаріального округу Грищенко Світлана Григорівна про розірвання спадкових договорів, які ухвалою суду від 19 серпня 2021 року об`єднано в одне провадження.

В обґрунтування своїх вимог зазначали, що 08 листопада 2019 року між позивачами (кожним окремо) та відповідачем укладено спадкові договори, посвідчені приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Грищенко С.Г., відповідно до умов яких відповідач взяла на себе зобов`язання виконувати передбачені у договорі розпорядження позивачів та після їх смерті набути право власності на належне на праві приватної власності майно кожного з позивачів, а саме: по 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , та по 1/2 частини приватизованої земельної ділянки площею 0,0744 га, кадастровий номер :01:030:0010, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка). Однак, з моменту підписання спадкових договорів відповідач не дотримується виконання їх умов, а саме взятого обов`язку щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця надавати грошову винагороду у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян кожному з позивачів.

Позивачі просили суд розірвати спадковий договір від 08 листопада 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований у реєстрі за № 2102; розірвати спадковий договір від 08 листопада 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований у реєстрі за № 2104.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: приватний нотаріус Корсунь-Шевченківського нотаріального округу Грищенко Світлана Григорівна, про розірвання спадкового договору - відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: приватний нотаріус Корсунь-Шевченківського нотаріального округу Грищенко Світлана Григорівна, про розірвання спадкового договору - відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що змістом спадкових договорів не передбачено обов`язку відповідача ОСОБА_3 особисто здійснювати догляд як за позивачами, так і за їхнім домоволодінням. За встановленими у справі обставинами ОСОБА_3 у межах укладених спадкових договорів систематично надавала, а позивачі добровільно отримували від неї не передбачене умовами вказаних договорів матеріальне забезпечення (продукти харчування, інші необхідні товарів, оплату рахунків тощо), що, на думку суду, свідчить про надання відповідачем на користь позивачів додаткової регулярної допомоги, хоча і не в грошовій формі.

Судом також враховано, що фактично відповідач вперше дізналася про наявність претензій позивачів у травні 2021 року, тобто лише після того, як відповідні позови були подані позивачами до суду. Крім того, з цього моменту позивач ОСОБА_1 став чинити відповідачу перешкоди у виконанні прийнятих останньою за спадковими договорами обов`язків.

29 листопада 2021 року у даній справі ухвалено додаткове рішення суду, відповідно до якого заяву відповідача задоволено. Судовий збір залишено за позивачами.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у вигляді витрат на правову/правничу допомогу у розмірі по 3462,00 грн. з кожного.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року у задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів на її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу та просять скасувати рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2021 року та ухвалити нове по суті заявлених позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_3 не надавала позивачам грошову допомогу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбачену п. 5.1 оскаржуваних спадкових договорів.

Висновок місцевого суду щодо досліджених під час судового розгляду накладних та чеків, наданих відповідачем на підтвердження витрачання власних коштів на придбання продуктів харчування для позивачів вважають хибними, оскільки за змістом спадкових договорів, відповідачка не брала на себе зобов`язання забезпечувати позивачів продуктами харчування замість сплати щомісячної грошової допомоги.

Також вказують на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи щодо виконання набувачем розпоряджень відчужувачів та дотримання ним умов спадкового договору.

19 січня 2022 року до Черкаського апеляційного суду надійшов відзив, в якому ОСОБА_3 вказує, що вона систематично витрачала власні кошти на користь позивачів, обумовлені договором між ними, ці витрати були регулярними та перевищували розмір щомісячної винагороди, передбаченої умовами спадкового договору. Окрім того, позивачі отримували від відповідачки не лише передбачені договором платежі, а й не передбачене договором забезпечення.

У зв`язку з викладеним, у задоволенні апеляційної скарги просила відмовити в повному обсязі.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 адвокат Дударенко Є.А. та особисто ОСОБА_1

25 березня 2022 року до апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши ОСОБА_1 , його представника та представника ОСОБА_2 - адвоката Дударенка Євгенія Анатолійовича, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 794, посвідченого 10 березня 1976 року державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Черкаської області Воліс Р.І., належить 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано 17 березня 1976 року Корсунь-Шевченківським відділенням бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 2-Д за реєстровим номером 917-180. У Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень право власності на вказану 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами зареєстровано 30 вересня 2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області за реєстраційними номерами 33523507, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 225 (том 1 а.с. 5).

ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 033246 належить 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0010, площею 0,0744 га. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень 30 вересня 2019 року за реєстраційним номером 33524182, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 225 (том 1 а.с. 5 зворот).

ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 3197, посвідченого 06 грудня 1989 року державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Черкаської області Сергієнком К.Д., належить 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Право власності на вказану частку житлового будинку з надвірними спорудами зареєстровано Корсунь-Шевченківським відділенням бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 2-Д за реєстровим номером 917-180. У Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень право власності на вказану 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами зареєстровано 30 вересня 2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області за реєстраційними номерами 33523541, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 225 (том 2 а.с. 5).

ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 033246 належить 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0010, площею 0,0744 га. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень 30 вересня 2019 року за реєстраційним номером 33524216, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 225 (том 2 а.с. 5 зворот).

08 листопада 2019 року між ОСОБА_1 (відчужувач) та ОСОБА_3 (набувач майна) укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського нотаріального округу Грищенко С.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 2102 (том 1 а.с. 5-8).

08 листопада 2019 року між ОСОБА_2 (відчужувач) та ОСОБА_3 (набувач майна) укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського нотаріального округу Грищенко С.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 2104 (том 2 а.с. 5-8).

Пунктами 1 вказаних договорів передбачено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передають після своєї смерті у власність ОСОБА_3 належне кожному з позивачів на праві приватної власності майно, а саме по 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , та по 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0744 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровим номером :01:030:0010, яка розташована за цією же адресою.

Згідно з пунктом 5 кожного з договорів, за згодою сторін на набувача майна покладаються такі обов`язки:

- 5.1. щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця надавати відчужувачу (кожному з позивачів) грошову винагороду в розмірі двадцяти неоподатковуваних (мінімумів) доходів громадян;

- 5.2. забезпечення згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості;

- 5.3. у разі смерті відчужувача здійснити поховання його на центральному кладовищі м. Корсунь-Шевченківського Черкаської області.

Відповідно до пункту 11 указаних договорів у разі невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача, а також на вимогу набувача в разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача спадковий договір може бути розірвано - в судовому порядку.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Враховуючи зазначене, спадковий договір є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно.

Згідно зі статтею 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти у суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру.

Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 листопада 2021 року у справі № 456/1081/20 (провадження № 61 - 14280св21).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для розірвання спадкових договорів від 08 листопада 2019 року позивачі вказують невиконання відповідачем п. 5.1 вказаних договорів, а саме ненадання позивачам обумовленої грошової винагороди.

Суд першої інстанції, при прийнятті рішення, виходив з того, що надані відповідачем накладні та відповідні чеки свідчать про те, що ОСОБА_3 витрачала власні грошові кошти на користь позивачів, зокрема, щодо вчинення додаткових дій, які полягали у купівлі продуктів харчування, інших необхідних товарів, а також оплаті рахунків позивачів, хоча умови укладених спадкових договорів не передбачали такого обов`язку відповідача. Відтак, вказане свідчить про надання відповідачем на користь позивачів додаткової регулярної допомоги, хоча і не в грошовій формі.

Однак, з таким висновком суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки оспорюваними спадковими договорами чітко визначені обов`язки набувача майна, зокрема пунктами 5.1 вказаних договорів передбачено, що набувач майна щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця повинен надавати відчужувану грошову винагороду в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, жодних доказів (розписок) на підтвердження виконання вказаної умови матеріали справи не містять, а відповідач не надала.

Доводи ОСОБА_3 , з якими фактично погодився й суд першої інстанції, що надання відповідачем додаткової регулярної допомоги позивачам є заміною сплати щомісячної грошової допомоги, передбаченою пунктами 5.1 зазначених договорів, апеляційний суд вважає хибними, оскільки допомога у вигляді поповнення мобільних рахунків позивачів, купівля продуктів харчування та інших товарів на користь останніх за власні кошти ОСОБА_3 здійснювалось за бажанням та особистим волевиявленням відповідача. Такі обов`язки набувача майна не були передбачені спадковими договорами, як і не була передбачена можливість заміни надання грошової допомоги наданням інших послуг.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що надані ОСОБА_3 накладні та товарні чеки не містять інформації, яка давала б можливість вважати, що вони стосуються позивачів, відтак не є підтвердженням купівлі продуктів харчування саме для позивачів, і не можуть вважатися доказами виконання відповідачем умов спадкових договорів.

Суд першої інстанції вказаних обставин справи не врахував, а тому помилково прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід задовольнити, рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2021 року - скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Що стосується додаткового рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Указаним додатковим рішенням вирішено питання щодо стягнення з позивачів на користь відповідача витрат на правничу допомогу, які вона понесла у зв`язку із розглядом справи, оскільки дане питання не було вирішено під час винесення рішення суду від 15 листопада 2021 року.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають до задоволення, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування додаткового рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі по 908 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі по 1362 грн.

Томуз відповідача слід стягнути понесені позивачами витрати зі сплати судового збору в розмірі по 2270 грн. на користь кожного з них.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2021 року та додаткове рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року скасувати та прийняти нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: приватний нотаріус Корсунь-Шевченківського нотаріального округу Грищенко Світлана Григорівна про розірвання спадкових договорів - задовольнити.

Розірвати спадковий договір від 08 листопада 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Грищенко Світланою Григорівною та зареєстрований у реєстрі за № 2102.

Розірвати спадковий договір від 08 листопада 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Грищенко Світланою Григорівною та зареєстрований у реєстрі за № 2104.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 гривні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 гривні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді

Повний текст постанови складений 30 березня 2022 року