ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5053/21 Номер провадження 22-ц/814/645/22Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м.Полтави від 14 грудня 2021 року (час ухвалення судового рішення не зазначений; дата виготовлення повного тексту судового рішення - 17 грудня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зупинення нарахування відсотків, скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року адвокат Колесніков В.О., представник ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним позовом, просив суд:

- зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 22.05-23.05.2021 року, тобто станом на 23 год. 59 хв. 21.05.2021 року та повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з його рахунку кошти на суму 26 900 грн. шляхом їх зарахування на особистий рахунок позивача, з якого вони були списані;

- зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» зупинити нарахування за картковим рахунком в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 згідно угоди №SAMDN7479 від 26.06.2008 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій 22.05 - 23.05.2021 року;

- зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» скасувати нараховані за картковим рахунком в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 згідно угоди №SAMDN7479 від 26.06.2008 року проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) 22.05 - 23.05.2021 року;

- визнати недійним договір «Оплата частинами» від 22.05.2021 року за №3995 та зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» скасувати регулярний платіж з карти НОМЕР_1 на погашення договору «Оплата частинами»;

- стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2 459,82 грн, які були списані АТ КБ «ПриватБанк» з карти позивача НОМЕР_1 на погашення договору «Оплата частинами».

Судові витрати покласти на відповідача, у тому числі витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн..

Заявлені вимоги мотивовані тим, що 26.06.2008 року між ним та відповідачем було укладено угоду №SAMDN7479, згідно якої позивачу було видано кредитну карту. Після отримання кредитної карти відповідач неодноразово на власний розсуд та своїй ініціативі змінював кредитний ліміт по кредитній картці позивача. Зазначив, що у період з 20.05.2021р. по 23.05.2021р. на мобільний телефон позивача надходили телефонні дзвінки з різних номерів. Особи представлялись то представниками Приватбанку, то представниками Vodafone та, ввівши ОСОБА_1 в оману, повідомили, що на вишці сталася поломка, через що необхідно здійснити перезавантаження телефону та надати певну інформацію, щоб перевести його на іншу станцію. Перезавантаживши телефон, SIM- карта тимчасово перестала працювати. Посилався на те, що позивач жодних особистих даних нікому не повідомляв. 24.05.2021 року при обслуговуванні у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» працівник банку повідомив позивача про існуючу заборгованість по кредитній картці та про те, що у період з 22.05.2021-23.05.2021 року з кредитної картки позивача була знята (використано) 20 980,07 грн кредитних коштів. Окрім того, 22.05.2021 року за допомогою кредитної картки позивача було оформлено споживчий кредит «Оплата частинами» на суму 17 999 грн. Згідно роздруківки, отриманої від відповідача, ОСОБА_1 на підставі договору від 22.05.2021 року за №3995 доручив банку встановити регулярний платіж з карти НОМЕР_1 на погашення договору «Оплата частинами» (оплата щомісяця у розмірі 819,94 грн, у т.ч. комісія 0,01 % - 1,8 грн). Зазначив, що зазначені операції були проведені невідомими особами, які заволодівши фінансовим номером позивача, заздалегідь мали всю необхідну інформацію про позивача. При цьому 20.05.2021 року банком в односторонньому порядку було підвищено кредитний ліміт і вже 22.05.2021 року невідомі особи, які володіли його персональними даними, що є банківською таємницею, шахрайським способом без відома позивача та будь - яких дій з його боку заволоділи кредитними коштами, здійснивши перекази на загальну суму 20 980 грн невідомо на який рахунок та оформили кредитний договір «Оплата частинами» на суму 17 999 грн.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 14 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 22.05-23.05.2021 року, тобто станом на 23 год. 59 хв. 21.05.2021 року та повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з його рахунку кошти у сумі 26 900 грн шляхом їх зарахування на особистий рахунок позивача, з якого вони були списані.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» зупинити нарахування за картковим рахунком в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 згідно угоди №SAMDN7479 від 26.06.2008 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій( транзакцій) 22.05 - 23.05.2021 року.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» скасувати нараховані за картковим рахунком в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 згідно угоди №SAMDN7479 від 26.06.2008 року проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) 22.05 - 23.05.2021 року.

Визнано недійним договір «Оплата частинами» від 22.05.2021 року за №3995 та зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» скасувати регулярний платіж з карти НОМЕР_1 на погашення договору «Оплата частинами».

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2459,82 грн, які були списані АТ КБ «ПриватБанк» з карти позивача НОМЕР_1 на погашення договору «Оплата частинами».

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 4 540 грн..

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що 09.06.2021 року ОСОБА_1 була повністю погашена заборгованість шляхом поповнення готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування. Суду не надано доказів у підтвердження доводів про заволодіння персональними даними позивача іншими особами шахрайським способом.

Всупереч вимогам діючим нормативним актам, які регулюють спірні правовідносини, відповідач негайно не повідомив банк про зняття коштів поза його волею з метою негайного блокування картки, тривалий час не звертався до банку з повідомленням про крадіжку карток або фінансового номеру мобільного телефону.

Звертається увага, що після проведення службового розслідування банком встановлено, що ОСОБА_1 22.05.2021 року в торговельній мережі «АЛЛО» за допомогою терміналу скористався наявною карткою та після введення пін-коду картки придбав у магазині «АЛЛО» товар на суму 17 999 грн, при цьому скориставшись сервісом «Оплата частинами».

Правом подачі відзиву позивач не скористався.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» і користується послугами банку відповідно до договору №SAMDN7479 від 26.06.2008 року.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» станом на 20.05.2021 року на рахунку під номером НОМЕР_2 залишок становив 51,30 грн, кредитний ліміт: 21 000 грн (а.с.30).

З виписки по рахунку кредитної картки № НОМЕР_2 вбачається, що за період з 22.05 - 23.05.2021 року з кредитної карти було здійснено операції, відповідно до яких утворилась заборгованість у розмірі - 20 912,95 грн (а.с.30).

У період з 22.05 по 23.05.2021 року за кредитною карткою позивача здійснені такі операції:

22.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 4 999,00 грн. Телеком послуги: AJBOKS BANK, KHERSON (чек №: MDU 47P4NS0522 від 22.05.2021, RRN:7)

22.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 4999,00 грн. - Телеком послуги: AJBOKS BANK, KHERSON (чек №: MDU 5О0KNU0522 від 22.05.2021, RRN:3)

22.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 4999,00 грн. - Телеком послуги: AJBOKS BANK, KHERSON (чек №: МDU5РІВNU0522 від 22.05.2021, RRN:8)

22.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 4999,00 грн. - Телеком послуги: AJBOKS BANK, KHERSON (чек №: МDU48Z6NS0522 від 22.05.2021, RRN:1)

22.05.2021 року було здійснено поповнення картки № НОМЕР_2 на суму 2226,89 грн., шляхом зарахування на неї суми вкладу з «Скарбнички».

22.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 3250,00 грн. - Телеком послуги: AJBOKS BANK, KHERSON (чек №: МDU5RARNU0522 від 22.05.2021, RRN: 4)

22.05.2021 року було здійснено поповнення картки № НОМЕР_2 на суму 1000,00 грн., шляхом зарахування грошового переказу на дану картку.

22.05.2021 року було здійснено поповнення картки № НОМЕР_3 на суму 20,00 грн.

22.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено зняття готівки в банкоматі на загальну суму 1 047,00 грн.

22.05.2021 року було здійснено поповнення картки № НОМЕР_2 на суму 900,00грн.

22.05.2021 року з карти № НОМЕР_3 було здійснено покупку на суму 17 999,00 грн. в магазині «Алло», оформлено послугу за сервісом «Оплата частинами» на цю суму, та здійснено перший платіж у розмірі 818,14 грн. за сервісом «Оплата частинами».

23.05.2021 року було здійснено поповнення картки № НОМЕР_2 на суму 7 500,00 грн., шляхом зарахування грошового переказу на дану картку.

23.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 53,00 грн. - Телеком послуги: TouchcardGP, KYIV (чек №: МDU82X7930523 від 23.05.2021, RRN:9)

23.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 854,90 грн. - Телеком послуги: TouchcardGP, KYIV (чек №: МDU822Е930523 від 23.05.2021, RRN:9)

23.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 1 854,00 грн. - Телеком послуги: TouchcardGP, KYIV (чек №: МDU 531В930523 від 23.05.2021, RRN:6)

23.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 2 781,00 грн. - Телеком послуги: TouchcardGP, KYIV (чек №: МDU 831F930523 від 23.05.2021, RRN:1)

23.05.2021 року з карти з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 2 008,50 грн. - Телеком послуги: TouchcardGP, KYIV (чек №: МDU84АХ930523 від 23.05.2021, RRN:6)

23.05.2021 року було здійснено поповнення картки № НОМЕР_2 на суму 10 000,00 грн., шляхом зарахування грошового переказу на дану картку.

23.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 2 781,00 грн. - Телеком послуги: TouchcardGP, KYIV (чек №: МDU6ЕJА930523 від 23.05.2021, RRN:2)

23.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 2 870,61 грн. - Телеком послуги: TouchcardGP, KYIV (чек №: МDU6ЕSC930523 від 23.05.2021, RRN:5)

23.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 2 870,61 грн. - Телеком послуги: TouchcardGP, KYIV (чек №: МDUІ9ЕGО930523 від 23.05.2021, RRN:6)

23.05.2021 року з карти № НОМЕР_2 було здійснено платіж на суму 1 493,50 грн. - Телеком послуги: TouchcardGP, KYIV (чек №: МDU9ЕРL930523 від 23.05.2021, RRN:0)

За результатом проведених транзакцій з карти № НОМЕР_2 на рахунку IВАN НОМЕР_4 утворилась заборгованість станом на 23.05.2021 у розмірі 20 980,07 грн, яка була повністю погашена ОСОБА_1 09.06.2021 року шляхом поповнення готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування (а.с.29-30).

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 25.05.2021 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000462 за заявою ОСОБА_1 про те, що в період часу з 22.05.2021 року по 23.05.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа шахрайським шляхом під приводом запобігання блокування банківських карток АТ КБ «ПриватБанк» заволоділа належними заявнику грошовими коштами з банківських карток АТ КБ «ПриватБанк», чим завдала матеріального збитку, сума якого встановлюється (а.с.33).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Отже, суд зробив висновок про відсутність вини позивача у незаконному використанні коштів з його кредитної картки, а тому відмова банку у відновленні залишку кредитних коштів та зупиненні по нарахуванню відсотків та інших штрафних санкцій на кошти, які були списані з його рахунку, є неправомірною.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

Відповідно положень статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами першою, четвертою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно пункту 37.2 статті 37 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

У пунктах 6-10 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління НБУ №705 від 05 листопада 2015 року, встановлено, щокористувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом,неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України "Про звернення громадян".

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, визнав недоведеним те, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. При цьому суд першої інстанції послався на правовий висновок, викладений у постанові ВСУ від 13 травня 2015 року (справа №6-71цс15).

У зазначеній справі ВСУ, скасовуючи ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року і направляючи справу на новий касаційний розгляд, зробив такий висновок: «Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, касаційний суд дійшов помилкового висновку про вину ОСОБА_1 як підставу цивільно-правової відповідальності.»

При цьому у справі №6-71цс15 були встановлені такі фактичні обставини:

«17 вересня 2012 року в період часу з 21 год. 33 хв. по 21 год. 35 хв. на телефон ОСОБА_1 надійшло чотири смс-повідомлення з інформацією про здійснення операцій з отримання готівкових коштів з платіжної картки на загальну суму 2 417,88 доларів США, які були здійснені в Королівстві Таїланд м. Бангкок, тоді як позивач в цей час знаходився в межах України.

18 вересня 2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою про блокування та видачу нової картки, а також подав заяву про незгоду з транзакцією і просив про повернення йому коштів.

Згідно з експертним висновком НОМЕР 5 від 7 травня 2014 року, складеним ПАТ «Українська розрахункова картка», 17 вересня 2012 року було проведено дев`ять операцій, п`ять з яких були успішними. При цьому, операція запиту балансу по даній картці 17 вересня 2012 року не проводилась. Усі зазначені операції були проведені на банкоматі в м. Бангкок (Таїланд) та супроводжувались коректним вводом ПІН-коду.»

В іншій справі № 336/3989/19 (постанова ВС від 05 квітня 2021 року) судами встановлено, що «20 липня 2018 року внаслідок дій третіх осіб з картки ОСОБА_1 знято кредитні кошти у розмірі 66 715,00 грн, що підтверджено випискою по рахунку № НОМЕР_5 (угода № SAMDNWFC7).

20 липня 2018 року ОСОБА_1 повідомив про вказані обставини відповідача за телефоном гарячої лінії «3700» та звернувся до найближчого відділення АТ КБ «ПриватБанк», в якому отримав виписку за картою/рахунком НОМЕР_5 за 20 липня 2018 року, та встановив викрадення коштів.

Аналізуючи фактичні обставини, встановлені судами у наведених справах, а також в аналогічних справах, переглянутих Верховним Судом (постанова від 14 лютого 2018 року у справі 127/23496/15-ц, постанова від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц), апеляційний суд приходить до висновку, що користувач несе відповідальність за здійснення платіжних операцій за умови, що належними, допустимими і достатніми доказами підтверджено, що він своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У цій справі встановлено і визнається, що сторонами, що операції на кредитній картці позивача здійснені 22 і 23 травня 2021 року. Як стверджує сам позивач, напередодні йому надходили дзвінки від невідомих осіб з повідомленнями про необхідність перезавантаження його телефона і надання певної інформації для переведення на іншу станцію мобільного зв`язку. Після перезавантаження телефона сім-карта певний час не працювала, при цьому позивач не уточнює, який саме час - день, два, тощо. До відділення Банка позивач звернувся лише 24 травня 2021 року з питанням про перевипуск карти, що і було зроблено, при цьому позивач був обізнаний, що до нової карти перенесені усі попередні операції з фіксуванням зобов`язань, що виникли внаслідок цих операцій. У той же день позивач звернувся до органу поліції із заявою про шахрайське заволодіння його коштами. 09 червня 2021 року позивач вніс на свій картковий рахунок 20 980 грн 07 коп., погасивши таким чином заборгованість, що виникла внаслідок оспорюваних ним операцій.

Аналізуючи наведені обставини, у тому числі тривалість і характер операцій на картковому рахунку позивача, апеляційний суд приходить до висновку, що позивач допустив бездіяльність, що призвела незаконного використання персональної інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції на його картці.

Такий висновок ґрунтується на тому, що позивач після підозрілих дзвінків та відключення сім-картки його телефона два дні з невідомих причин не цікавився станом свого рахунку, а дізнавшись про такі операції вчинив дії з перевипуску картки без повідомлення Банка про несанкціоновані операції з вимогою блокування карткового рахунка. Характер операцій, що були проведені на рахунку позивача упродовж 22 і 23 травня 2021 року, свідчить про те, що він згідно загальновідомих умов обслуговування банківських карт не міг не отримувати повідомлення про такі операції. Окрім того, не є логічним у такій ситуації добровільне погашення заборгованості, яка виникла внаслідок несанкціонованих, за твердженням позивача, операцій.

З вищевикладеного вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а тому є підстави для скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 та задоволення вимог апеляційної скарги, доводи якої є обґрунтованими та приймаються до уваги апеляційним судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в разі скасування рішення суду апеляційний суд змінює розмір судових витрат. Отже, слід стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриваБанк» витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6 810, 50 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 14 грудня 2021 року скасувати, ухвалити нове по суті заявлених вимог.

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову за недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (; вул.. Грушевського,1д, м.Київ,01001) 6 810, 50 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 28 березня 2022 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І. Дорош

В.М. Триголов