ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2257/22 Справа № 185/7591/21 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що з 02 листопада 2019 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , який є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, вона не працює, доглядає дитину. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає, не має наміру робити це в подальшому і пропонує самій позивачці вирішувати матеріальні проблеми. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд стягнути аліменти на утримання дитини 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу щомісячно до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2021 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 14 вересня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу щомісячно до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - трирічного віку, починаючи з 14 вересня 2021 року. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду від 09 листопада 2020 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/8 частини усіх видів доходів платника аліментів, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права в частині визнання розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Положеннями ст. 181 СК України, у редакція яка діяла на час звернення з даним позовом, передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За вимогами статті 182 СК України, у редакція яка діяла на час звернення з даним позовом, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 184 СК України передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, 02 листопада 2019 року між сторонами було зареєстровано шлюб (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно акту про фактичне проживання від 25 серпня 2021 року позивач ОСОБА_2 разом з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у будинку батьків за адресою: у АДРЕСА_1 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_2 зазначила, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, отримує лише соціальну допомогу від держави в розмірі 860 грн. Матеріальну допомогу їй та її сину надають батьки позивача, з якими вона з сином проживають.

Судом встановлено, відповідач ОСОБА_1 матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружини ОСОБА_2 , яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, не надає.

Відповідач на дату ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції 09 листопада 2021 року працевлаштований, має постійну оплачувану роботу, працює оперуповноваженим у територіальному управлінні Державного бюро розслідувань м.Краматорська (а.с.38).

До апеляційного суду відповідачем було надано копію трудової книжки, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_1 звільнений із займаної посади з 28 грудня 2021 року (а.с.71).

Враховуючи, що відповідач є працездатним, на час ухвалення рішення судом першої інстанції був працевлаштований, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу щомісячно до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - трирічного віку, починаючи з 14 вересня 2021 року.

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Судом прийнято до уваги, що дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, вона не має самостійного доходу, не працює, а тому має право на отримання аліментів відповідно до ст. 84 СК України.

Відповідач є здоровою, працездатною особою, у нього, крім неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інших утриманців не має, а отже він зобов`язаний утримувати дружину, яка доглядає його дитину, до досягнення дитиною трирічного віку.

Доводи апеляційної скарги про необхідність зменшення розміру стягнутих з відповідача аліментів на утримання дружини з 1/4 частини до 1/8 частини його заробітку щомісячно з тих підстав, що відповідач на теперішній час не працевлаштований є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є необгрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2021 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 березня 2022 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова