Ухвала

Іменем України

05 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 334/7325/20

провадження № 61-6868ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про визнання недійсним договору з надання послуг з управління багатоквартирним будинком, захист честі, гідності, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (далі - КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради) про визнання недійсним договору з надання послуг з управління багатоквартирним будинком, захист честі, гідності, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2021 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначав, що після ухваленого судового рішення та набрання ним чинності, йому стали відомі обставини, які не були і не могли бути відомі під час розгляду цієї справи, та унеможливлюють виконання рішення суду.

Вказував, що 14 липня 2021 року, тобто вже після ухвалення судового рішення, відповідач надав йому копію договору від 06 вересня 2017 року № 1049-90 і він переконався, що даний договір нотаріально не посвідчений, а тому є нікчемним. Вказані обставини свідчать про неналежність документів та призвели до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення.

Ураховуючи вищевикладене, просив суд скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2022 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2022 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суди виходили з того, що обставини на які посилається заявник не є новоявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, а зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням у справі.

22 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2022 року, у якій посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2021 року за нововиявленими обставинами та задовольнити його позов.

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2022 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: запропоновано заявнику: звернутися до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги або надати документи, які б свідчили про наявність пільг щодо сплати судового збору, передбачених Законом України «Про судовий збір».

17 серпня 2022 року на електронну пошту Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: копія пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , що підтверджує наявність у заявника пільг щодо сплати судового збору, передбачених Законом України «Про судовий збір», оскільки ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи; клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2022 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2022 року, в обґрунтування якого зазначає, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримав 24 червня 2022 року. На підтвердження зазначених обставин до поданої 22 липня 2022 року касаційної скарги була додана копія конверту апеляційного суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини, а саме отримання повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду 24 червня 2022 року, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень Верховний Суд дійшов переконання, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судами норми процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Такого висновку Верховний Суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК Українирішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначення обставин нововиявленими необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Водночас, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Трапляються випадки, коли суд кваліфікує як нововиявлені обставини ті, які виникли після ухвалення судового рішення, тобто які є новими. Судам необхідно звернути увагу, що нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення. Обставина, яка виникла пізніше, є такою, що не могла бути врахована судом при розгляді справи, тому є підставою для нового звернення до суду.

Судами встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Запоріжремасервіс» Запорізької міської ради про визнання недійсним договору з надання послуг з управління багатоквартирним будинком, захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 стало те, що відповідність договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 06 вересня 2017 року № 1049-90 положенням типового договору, затвердженого постановою КМУ від 05 вересня 2018 року № 712, позивачем не оспорювалась, договір укладений між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 та КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, підписаний від імені співвласників будинку уповноваженою особою на відповідній правовій підставі, а спеціальний закон та типова форма не вимагали нотаріального посвідчення такого договору.

У заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник посилався на те, що 14 липня 2021 року, тобто вже після ухвалення судового рішення, відповідач надав йому копію не посвідченого нотаріально оспорюваного договору від 06 вересня 2017 року № 1049-90, а тому, на думку заявника, він є нікчемним. Вказані обставини, на думку ОСОБА_1 , свідчать про неналежність документів, що призвели до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення.

Зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву, свідчить, що факт укладення оспорюваного договору від 06 вересня 2017 року № 1049-90 у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення був відомий заявнику та суду під час розгляду справи, тобто ця обставина існувала і про неї було відомо під час розгляду справи, а тому така обставина не є нововиявленою у розумінні частини другої статті 423 ЦПК України.

Вимоги ОСОБА_1 заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є безпідставними, оскільки її зміст не підтверджує існування нововиявлених обставин, а свідчить лише про незгоду заявника з ухваленим судовим рішенням. З урахуванням наведеного, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що обставини, на які посилався заявник, не є нововиявленими у розумінні частини другої статті 423 ЦПК України.

Отже, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтею 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2022 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про визнання недійсним договору з надання послуг з управління багатоквартирним будинком, захист честі, гідності, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний