ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1492/20Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/437/22 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 березня 2022 р. м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Міщій О. Я., Парандюк Т. С.,

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 14 лютого 2020 року повернуто без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 17 березня 2022 року подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2020 року. В обгрунтування вимог посилається на те, що до суду його ніхто не викликав, в березні-квітні 2020 року він приходив до Тернопільського міськрайонного суду, щоб дізнатись результат розгляду його заяви, однак не отримав необхідної інформації у зв`язку з введеним на той час карантину. Про те, що судовий наказ не скасований, дізнався в січні 2022 року .

Перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу, суддя дійшов висновку, що апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Як встановлено судом, 13 березня 2020 року копія оскаржуваної ухвали була надіслана ОСОБА_1 на адресу, зазначену ним в заяві про скасування судового наказу.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення за №397 від 02.06.2020 року, оскаржувана ухвала повернулась до суду із зазначенням адресат відсутній за вказаною адресою.

Посилання скаржника, викладені в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, що він декілька разів приходив до Тернопільського міськрайонного суду щоб дізнатись результат розгляду його заяви та не отримав інформації не підтверджують належним чином поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, оскільки не надано жодних доказів, що ним вживалися якісь дії, спрямовані на оскарження ухвали протягом майже двох років, хоча останній достовірно знав про наявність спору в суді, оскільки ним особисто було подано заяву про скасування судового наказу. А отже наведені ним підстави не відносяться до винятків визначених положеннями ч.2 ст.358 ЦПК України.

Тому звернення скаржника зі скаргою про скасування ухвали суду через 2 роки після її постановлення, за відсутності непереборних обставин щодо причин поважності пропуску строку, буде порушенням принципу правової визначеності, що передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення».

За таких умов у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 13 березня 2020 року слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий: Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Міщій О.Я.