Номер провадження 2/754/2498/22
Справа №754/8857/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 09 вересня 2022 року)

08 вересня 2022 року м. Київ, Деснянський районний суд міста Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М., справа № 754/8857/20

ОСОБА_1 - позивач

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» - відповідач

Вимоги позивача: захист прав споживача та стягнення грошових коштів

Галич О.М. - адвокат позивача

Квашнін М.О. і Мединський М.М. - адвокати відповідача

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого неодноразово збільшувались і в якому позивач посилаючись на порушення своїх прав споживача, яке виражається як вважає позивач у знятті з його банківського рахунку коштів без його згоди, просить стягнути з відповідача: 1. Суму матеріального збитку: 44075,00 грн. за несанкціоноване зняття коштів; 2. Відшкодування моральної шкоди в сумі: 3000 грн.; 3. Пеню за період з 21.09.2019 по 16.07.2020 в сумі: 13222,50 грн.; 4. Три проценти річних за період з 21.09.2019 по 16.02.2020 в сумі: 1084,82 грн.; 5. Втрату від інфляції за період з 21.09.2019 по 16.07.2020 в сумі: 974,06 грн..

Справа перебувала у провадженні судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва (суддя: ОСОБА_4) від 22.07.2020 відкрито провадження у справі.

У зв`язку із звільненням судді: ОСОБА_4 справу передано на повторний автоматизований розподіл.

Новим головуючим постановлено ухвалу від 15.11.2021 про прийняття справи до свого провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні адвокат Галич О.М. позов підтримав і просив про його задоволення, а адвокат Квашнін М.О. позов не визнав посилаючись на безпідставність позову.

Також стороною відповідача подано відзиви з проханням відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши адвокатів сторін, дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

На підставі заяви № 279948621 від 13.07.2019 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, поданої позивачем, відповідачем відкрито банківський рахунок для позивача.

Із зазначеного рахунку позивача 21.09.2019 мало місце списання коштів про які йдеться в позові і як вказує позивач він не надавав своєї згоди на списання цих коштів та з даного приводу він звернувся до органів поліції із відповідною заявою.

Доводи позивача про звернення ним до органів поліції підтверджуються витягом з ЄРДР від 15.01.2020 (дата реєстрації провадження), надходження заяви позивача 14.01.2020, правова кваліфікація: (КК України 2001) ст. 190 ч. 1.

Також відповідно до зазначеного витягу з ЄРДР від 15.01.2020 за наслідками розслідування кримінального правопорушення прийнято рішення про закриття провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України 06.03.2020.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, 1. Кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

Результати закриття кримінального провадження сторона позивача не оскаржувала, проти чого адвокат позивача не заперечував у судовому засіданні.

Згідно ст. 1071 ЦК України, 1. Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. 2. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно ст. 1073 ЦК України, 1. У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Станом на 21.09.2019, тобто на день списання коштів, діяв Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІІІ.

Відповідно до преамбули Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІІІ цей Закон визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІІІ у цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються в такому значенні: 1.1) банк-кореспондент - банк, що на підставі договору та в порядку, встановленому Національним банком України, відкриває в іншому банку кореспондентський рахунок; 1.3) дата валютування - зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. До настання дати валютування сума переказу обліковується в обслуговуючих отримувача банку або в установі - учасників платіжної системи. Порядок застосування дати валютування для банків установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України. Порядок застосування дати валютування в платіжній системі визначається правилами платіжної системи відповідно до вимог цього Закону; 1.4) держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу; 1.5) документ за операцією із застосуванням електронних платіжних засобів - документ, що підтверджує виконання операції із використанням електронного платіжного засобу, на підставі якого формуються відповідні документи на переказ чи зараховуються кошти на рахунки; 1.6) документ на переказ - електронний або паперовий документ, що використовується суб`єктами переказу, їх клієнтами, кліринговими, еквайринговими установами або іншими установами - учасниками платіжної системи для передачі доручень на переказ коштів; 1.7) документ на переказ готівки - документ на переказ, що використовується для ініціювання переказу коштів, поданих разом з цим документом у готівковій формі; 1.8) еквайрингова установа (еквайр) - юридична особа, яка здійснює еквайринг; 1.9) еквайринг - послуга технологічного, інформаційного обслуговування розрахунків за операціями, що здійснюються з використанням електронних платіжних засобів у платіжній системі; 1.12) емісія електронних платіжних засобів (далі - емісія) - проведення операцій з випуску електронних платіжних засобів певної платіжної системи; 1.13) емітент електронних платіжних засобів (далі - емітент) - банк, що є учасником платіжної системи та здійснює емісію електронних платіжних засобів; 1.14) електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ; 1.15) ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу; 1.18-1) користувач платіжної системи (далі - користувач) - юридична або фізична особа, якій надається послуга платіжної системи щодо виконання переказу коштів учасником платіжної системи; 1.18-2) маршрутизація - обмін даними при виконанні операцій, у тому числі щодо переказу коштів, між учасниками платіжної системи; 1.19) міжбанківський розрахунковий документ - документ на переказ, сформований банком на підставі розрахункових документів банку, клієнтів та документів на переказ готівки або виконавчого документа; 1.19-1) меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України; 1.19-2) моніторинг - діяльність емітента/еквайра щодо контролю за операціями, які здійснюються із застосуванням електронних платіжних засобів, з метою виявлення та запобігання помилковим та неналежним переказам. За дорученням емітента/еквайра моніторинг за умови дотримання вимог щодо збереження конфіденційності інформації може проводити юридична особа, що надає емітенту/еквайру послуги з оброблення даних (послуги процесингу); 1.19-3) мобільний платіжний інструмент - електронний платіжний засіб, реалізований в апаратно-програмному середовищі мобільного телефону або іншого бездротового пристрою користувача; 1.21) операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах; 1.22) операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Відповідач заперечує доводи сторони позивача про списання коштів без відома та поза волею позивача.

Відповідно до укладених між позивачем і відповідачем договірних правовідносин, саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення.

Операції з переказу коштів були здійснені 21.09.2019 в мережі Інтернет з використання реквізитів платіжної картки та інформації, які були відомі тільки позивачу, а тому, відповідач не повинен нести відповідальність за дані операції.

Такої ж правової позиції дотримався і Верховний Суд у постанові від 10.07.2019 у справі № 522/22780/15-ц.

Ні у виписках з рахунків, ні в самому витягу з ЄРДР не йдеться про списання коштів без згоди на це позивача чи про безпідставне списання коштів з вини відповідача або з вини будь-якої іншої особи, а також не йдеться про списання коштів саме в момент коли банківська картка була заблокована.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Будь-яких конкретних та беззаперечних правових доказів про те, що кошти з банківського рахунку позивача (картки) списувались без відома позивача чи нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів або в момент заблокування банківської картки, сторона позивача на час вирішення спору суду не надала і судом таких доказів не здобуто.

За таких обставин у задоволенні позову відмовляється за недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

При подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 6, ч. 7 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 7. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4, ).

Понесені позивачем судові витрати покласти на позивача.

Судові витрати відповідача компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: