Справа № 151/334/22
Провадження № 2/151/135/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 вересня 2022 року смт.Чечельник

Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Токарчук Л.Г., отримавши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат Люлько В.П. звернувся до суду з позовною заявою, поданою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

Вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, встановлено, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки, не відповідає вимогам статтей 175 та 177 ЦПК України, з таких підстав.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 1 ст.126 Сімейного кодексу України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Вона може бути подана як до, так і після народження дитини до органу держреєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1ст.135 СК України).

Звертаючись до суду з вимогою про визнання батьківства, представником позивачки, окрім свідоцтва про народження, до позовної заяви не додано доказів на підтвердження вчинення запису про народження дитини, відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Крім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами для підтвердження чи спростування факту оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, N 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009).

У постанові ВС від 16.08.2018 у справі N 399/1029/15-ц, вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини.

Як вбачається із позовної заяви представником позивачки не надано експертизи ДНК чи клопотання про її призначення судом.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України ''Про судовий збір'' судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України ''Про судовий збір'', за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні станом на 01 січня 2022 року становить 2481 гривень.

У позовній заяві позивачем заявлено дві позовні вимоги, а саме: про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька та стягнення аліментів.

До позовної заяви представником позивача не додано квитанцій про сплату судового збору, проте, додано заяву про звільнення позивачки від сплати судового збору, оскільки заява подана в інтересах малолітньої дитини, що, як вважає представник позивача є підставою для звільнення від сплати судового збору, відповідно п.7 ст.5 Закон України "Про судовий збір".

Щодо вимоги про стягнення аліментів, то позивачка звільнена від сплати судового збору за дану вимогу, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закон України "Про судовий збір".

Посилання представника позивача на те, що позивачка повністю звільнена від сплати судового збору не є вірним, оскільки звільнення осіб, що звертаються до суду в інтересах малолітніх, на що посилається представник, пунктом 7 статті 5 Закон України "Про судовий збір" та взагалі Законом України "Про судовий збір" не передбачено.

Таким чином, позивачці слід сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру, а саме, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька в розмірі 992 гривні 40 копійок за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у Він.обл. /смт Чечельник / 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ)37979858, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0002904, код класифікації доходів бюджету 22030101 Призначення платежу*; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Чечельницький районний суд Вінницької області (назва суду, де розглядається справа).

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і може підлягати обмеженням, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях "Пелевін проти України" від 20 травня 2010 року, "Наталія Михайленко проти України" від 30 травня 2013 року. Відтак в кожному випадку позивач (заявник) при зверненні до суду із позовом (заявою) повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З урахуванням зазначеного, сплата судового збору фізичною особою за подання позовних заяв до суду є її обов`язком, а тому зловживання правом на звільнення від його сплати є недопустимим.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановлює ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, вважаю, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням представнику позивачки строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини- залишити без руху.

Надати представнику позивачки строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя: Людмила ТОКАРЧУК