Справа № 450/420/22 Провадження № 2/450/1040/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про (предмет спору) визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування за законом права на середню земельну частку (пай) площею 1,85 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Жирівської сільської ради, передану для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №133772, виданого Жирівською сільською радою Пустомитівського району 21.05.1998 року на ім`я ОСОБА_5 на підставі розпорядження Пустомитівської райдержадміністрації від 28.05.1997 року №271, який зареєстрований у Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю за №96.

Зазначає, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була її бабою по батьковій лінії. ОСОБА_5 за час свого життя на підставах, що не заборонені законом, набула право на земельну частку (пай) площею 1,85 га, яка розташована на території Жирівської сільської ради, передану для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №133772.

За життя ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном, склала 04.04.2001 року заповіт, посвідчений секретарем виконкому Жирівської сільської ради, зареєстрований за реєстровим №11, яким належне їй майно заповіла по Ѕ частині своєму сину ОСОБА_2 та своїй невістці ОСОБА_4 .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками позивачки, ОСОБА_3 рідним братом. На час звернення з позовом відповідачі за оформленням спадщини у встановленому порядку не звернулися та надалі робити цього не бажають. На день смерті ОСОБА_5 , позивач постійно проживала та була зареєстрована з спадкодавицею, а відтак, фактично прийняла спадщину та на даний час опікується спадковим майном. Спір позивачки з спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з приводу спадкового майна відсутній. Позиція іншого спадкоємця за ступенем споріднення, брата ОСОБА_3 , позивачці невідома. На даний час визнання права власності позивачки на спадкове майно в позасудовому порядку неможливе, що змушує її звернутись за захистом своїх майнових прав в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила такі задоволити.

Позиція відповідачі:

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позовні вимоги визнали. Відповідач ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

03.02.2022 року ухвала про відкриття провадження; 09.03.2022 року заява ОСОБА_3 про визнання позовних вимог; 09.03.2022 року заява ОСОБА_2 про визнання позовних вимог; 09.03.2022 року заява ОСОБА_4 про розгляд справи у відсутності та визнання позовних вимог; 09.03.2022 року клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у відсутності; 15.03.2022 року ухвала підготовчого судового засідання про витребування доказів; 16.03.2022 року скерування ухвали; 08.04.2022 року ухвала підготовчого судового засідання; 19.04.2022 року лист щодо виконання ухвали суду; 12.05.2022 року ухвала підготовчого судового засідання; 17.05.2022 року інформація на ухвалу суду; 16.06.2022 року ухвала підготовчого судового засідання; 17.06.2022 року скерування копії ухвали суду; 05.07.2022 року відповідь на ухвалу суду; 15.07.2022 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 31.08.2022 року ухвала судового засідання.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Жирівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 11.04.2001 року, актовий запис №7.

Після її смерті відкрилася спадщина до якої увійшло право на середню земельну частку (пай) площею 1,85 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Жирівської сільської ради, передану для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що стверджується Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №133772, виданим Жирівською сільською радою Пустомитівського району 21.05.1998 року на підставі розпорядження Пустомитівської райдержадміністрації від 28.05.1997 року №271, який зареєстрований у Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю за №96, та інформацією Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.12.2021 року №97-13-0.29-546/0/373-21.

За життя ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном, склала 04.04.2001 року заповіт, посвідчений секретарем виконкому Жирівської сільської ради, зареєстрований за реєстровим №11. Вказаним заповітом ОСОБА_5 по 1/ 2 частині свого майна, де б воно не знаходилося і в чому б воно не заключалося і взагалі по 1 / 2 частині того, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму сину ОСОБА_2 та своїй невістці ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що 05.04.2001 року в день смерті спадкодавця ОСОБА_5 та на час дії ЦК УРСР 1963 року відкрилась спадщина.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

За змістом ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємці за заповітом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у встановлений законом строк для оформлення своїх прав на спадкове майно до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не звернулися, заяв не подали.

Відповідно до листа Пустомитівської державної нотаріальної контори від 29.06.2022 року № 262/01-16 згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа на спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

ОСОБА_5 до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала з спадкодавицею до дня смерті, що стверджується довідкою Жирівського старостинського округу Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області від 19.11.2021 року №2.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , виданим м. Пустомити Відділ реєстрації актів громадянського стану Львівської області 15.01.2002 року, актовий запис №5; свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серія НОМЕР_3 , виданим повторно 24.12.1971 року, актовий запис №3; свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 , виданим Жирівською сілською радою Пустомитівського раойну Львівської області 16.02.1974 року, актовий запис №1.

Відтак, позивач відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавицею до дня її смерті, та після смерті вступила в управління та володіння спадковим майном.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги визнали.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дане також підтверджується п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач у встановленому порядку прийняла спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідачів, які позовні вимоги визнали, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Оскільки позивач на стягненні з відповідачів понесених нею судових витрат не наполягає, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 206, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 321, 392 ЦК України, ст. 549 ЦК Української РСР, суд, -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на середню земельну частку (пай) площею 1,85 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Жирівської сільської ради, передану для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №133772, виданого Жирівською сільською радою Пустомитівського району 21.05.1998 року на ім`я ОСОБА_5 на підставі розпорядження Пустомитівської райдержадміністрації від 28.05.1997 року №271, який зареєстрований у Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю за №96.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 21 вересня 2022 року.

СуддяД. А. Кукса