У Х В А Л А

08.09.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кравчук Михайло Олександрович до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про встановлення факту перебування в трудових відносинах, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кравчук М.О. до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про встановлення факту перебування в трудових відносинах, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди. Позивач просить стягнути на його користь з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 1712,05 грн. невиплаченої заробітної плати та 5000 грн. моральної шкоди та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. Одночасно позивачем надано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ознайомившись з наданими матеріалами, суд зазначає, що позовна заява за змістом і формою повинна відповідати ст.ст.175, 176, 177 ЦПК України.

При вирішенні питання прийняття позовної заяви до розгляду виявлено, що позовна заява не відповідає визначеним до неї вимогам з огляду на наступне.

Відповідно до ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги.

Отже, при зверненні до суду позивачем в вступній та описовій частині позовної заяви зазначено, що позов заявлено про встановлення факту перебування в трудових відносинах, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, однак, в прохальній її частині просить стягнути на його користь з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 1712,05 грн. невиплаченої заробітної плати та 5000 грн. моральної шкоди та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати, тобто не заявлено вимоги про про встановлення факту перебування в трудових відносинах, що є недоліком позову.

Крім того, на підтвердження викладених у позовній обставин щодо невиплати позивачу заробітної плати у позовній заяві не зазначено та до неї не додано доказів, які б підтверджували наявність заборгованості з виплати йому заробітної плати відповідачем саме в сумі 1712,05 грн.

Також позовна заява не відповідає вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, зважаючи на те, що до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору або звільнення позивача від його сплати за вимогою немайного характеру щодо встановлення факту перебування в трудових відносинах про які він зазначає в вступній та описовій частині позовної заяви та за вимогою майнового характеру щодо відшкодування моральної шкоди.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, судовий збір включається до складу судових витрат.

Як визначено приписами ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Ставки сплати судового збору встановлено ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи положення ч.4 ст.177 ЦПК України, сплата судового збору є передумовою відкриття провадження у справі.

З 01.09.2015 року набув чинності Закон України від 2205.2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким вносяться зміни до Закону України «Про судовий збір», та було зменшено категорію пільг із трудових правовідносин до позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно зі ст. 5 ч. 1 п. 1 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як слідує з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача не тільки заборгованість по заробітній платі, але й встановити факт перебування в трудових відносинах з відповідачем, а також стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Отже, вимога позивача щодо встановлення факту перебування в трудових відносинах, не відноситься до заробітної плати, тому повинна бути оплачена судовим збором. Також позивачем висунута вимога про стягнення моральної шкоди, щодо якої суд вважає, що також не є за своєю суттю вимогою про стягнення заробітної плати або поновлення на роботі, а також не є іншою вимогою, яка діючим законодавством звільнена від сплати судового збору.

Тобто, позивачі у справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 року у справі № 6-1121цс16 та постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року № 61-1128св18, в яких зазначено, що середній заробіток це компенсація за порушені права, а не заробітна плата.

Позивачем у своєму позові заявлено дві вимоги одна немайнового характеру, та одна вимога немайнового характеру, які передбачає також сплату судового збору.

Пунктами 12, 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Натомість до позовної заяви додано клопотання позивача про відсточення від сплати судового збору до ухвалення судового збору, мотивуючи такі вимоги скрутним матеріальним становищем.

Ст.136 ЦПК України врегульоване питання відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Суд вважає, що зазначені позивачем обставини не є підставою для відстрочки сплати судового збору, оскільки з надані ним документи не є такими, що підтверджують об`єктивно його майновий стан та не доказує, що його майновий стан на даний час у повному обсязі чи частково перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. За таких обставин, суд позбавлений можливості в повній мірі оцінити майновий стан заявника, а тому не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору. При цьому, суд бере до уваги, що відстрочення сплати судових витрат є правом, а не обов`язком суду.

Крім зазначеного, невмотивоване відстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом.

На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача про відстрочення від сплати судового збору і таким рішенням не перешкоджає доступу до правосуддя та ніяким чином його не ускладнює, щоб завадити суті цього права.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження в справі.

За положеннями ст.185 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України та/або не сплачено судовий збір, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків, а саме надання позовної заяви в з чітким зазначенням в її описовій та прохальній частинах заявлених позовних вимог та надання квитанцій про сплату судового збору в необхідному розміру з урахуванням кількості заявлених позивачем позовних вимог.

Керуючись ст.ст.136, 175 - 177, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»,

у х в а л и в

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кравчук Михайло Олександрович до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про встановлення факту перебування в трудових відносинах, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачу строк тривалістю п`ять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Порощук П.П.