Житомирський апеляційний суд
Справа №285/998/20 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Категорія 43 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький)

на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 серпня 2022 року, постановлену під головуванням судді Михайловської А.В.

за заявою Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Хмельницький) про відстрочку виконання рішення суду від 24.12.2020 року

у цивільній справі №285/998/20 за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Хмельницький), Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, треті особи: ПАТ "ГАРАНТБУД", ОСОБА_2 , ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про застосування наслідків недійсності правочину, визнаного недійсним, -

в с т а н о в и в:

У березні 2022 року Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Хмельницький) звернувся до суду із заявою. Просив відстрочити виконання рішення суду від 24.12.2020 року у справі №285/998/20 до набрання рішенням законної сили у справі № 910/14177/21. В обґрунтування зазначеної заяви зазначав, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2020 року у справі №285/998/20 позовні вимоги задоволено, стягнуто із Держави України в особі Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 423 191 грн. 20 коп. у порядку застосування наслідків недійсності правочину. Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 року у справі №910/14177/21 задоволено позов Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) та стягнуто з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» кошти у сумі 1 269 719 грн. 27 коп. На даний час справа знаходиться на розгляді в Північному апеляційному господарському суді. Вважає, що справи №285/998/20 та №910/14177/21 взаємопов`язані, а тому звернувся до суду з даною заявою.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду від 24.12.2020 року у справі № 285/998/20 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/14177/21.

У поданій апеляційній скарзі Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) просить вказану ухвалу суду скасувати та прийняти нову про задоволення заяви, вирішити питання судових витрат. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт зазначає, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2020 р. у справі №285/998/20, яким були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Хмельницький) набрало законної сили 06.04.2021 р. Заява Новоград-Волинського відділу ДВС про відстрочку виконання рішення суду від 24.12.2020 у справі №285/998/20 була прийнята судом згідно ухвали 29.03.2022. Тому, на думку апелянта, норми ч.5 ст.435 ЦПК України відділом ДВС не порушені, заява про відстрочку виконання рішення суду подана в межах одного року. Крім того вказує, що ч.4 ст.435 ЦПК України передбачений перелік обставин, які суд повинен врахувати під час розгляду заяви про відстрочку виконання рішення. А саме п.3 ч.4 ст.435 ЦПК України зазначено: стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідно до Постанови КМУ від 9 жовтня 2019 року №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» ліквідуються територіальні органи Міністерства юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Натомість утворено міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції зі статусом юридичної особи публічного права, повноваження яких розповсюджуватиметься на території декількох адміністративно- територіальних одиниць. 28.12.2019 розпочало роботу Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), яке об`єднало управління юстиції у Вінницькій, Хмельницькій та Житомирській областях, яке є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань. У разі списання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області коштів з рахунка №ЦА 0160608 КПКВК36010110 та КЕКВ 2800, призведе до зупинки діяльності не тільки Новоград- Волинського відділу ДВС але й і інших відділів державної виконавчої служби Вінницької, Хмельницької та Житомирської областей та інших органів, які фінансує Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), адже всі кошти у зв`язку з військовим станом, з державного бюджету спрямовані в першу чергу на оборону країни. Також Новоград-Волинським відділом ДВС було повернуто з бюджету перерахований виконавчий збір та часткового виконано рішення суду від 24.12.2020 р. у справі № 285/998/20. Зокрема, платіжним дорученням №5398 від 08.04.2022р. на рахунок ОСОБА_1 перераховано 126 971,93 грн. Дана сума коштів була проведена ДКСУ та оплачена 01.06.2022 р. Тому, на думку апелянта, у зв`язку із введенням Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 воєнного стану в Україні, який триває, та розгляд в Північному апеляційному господарському суді справи №910/14177/21 підпадають під категорію «інші надзвичайні події тощо», що зазначені в п.3 ч.4 ст.435 ЦПК України і є підставою для задоволення заяви.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2020 року у справі №285/998/20 позовні вимоги задоволено, стягнуто із Держави України в особі Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 423 191 грн. 20 коп. у порядку застосування наслідків недійсності правочину, яке набрало законної сили 06.04.2021 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 року у справі №910/14177/21 задоволено позов Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) та стягнуто з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» кошти у сумі 1 269 719 грн. 27 коп.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 року відкрито апеляційне провадження у справі №910/14177/21 за апеляційною скаргою ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 року.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст.18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Обґрунтовуючи своє рішення апеляційний суд приймає до уваги, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01, п. 84).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 17.05.2005р. «Чижов проти України» вказано, що на державі лежить зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Отже, з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для "потерпілої сторони", 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

В даному випадку судом встановлено, що з дня ухвалення рішення у справі № 285/998/20 минуло більше одного року. А тому відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що слід відмовити у задоволенні зави Новоград-Волинського відділу Державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) про відстрочку виконання рішення суду від 24.12.2020 року у справі № 285/998/20 до набрання рішення законної сили у справі № 910/14177/21 .

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а зводяться до переоцінки доказів. Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький)залишити без задоволення.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 серпня 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: