Провадження № 2-ві/317/2/2022
Справа № 317/2213/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.

при секретарі Динис Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Громової І.Б. у справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Щербини Г.Ю. про визнання договорів дарування недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазова Р.В. надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Громової І.Б. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Щербини Г.Ю. про визнання договорів дарування недійсними,

В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_1 зазначає, що на її переконання суддя Громова І.Б. не є неупередженою під час розгляду справи, вважає, що суддя зацікавлена у розгляді справи на користь позивача, оскільки незважаючи на те, що відповідачка перебуває за кордоном, а адвокати відповідачів перебувають на тимчасово окупованій території, проводила підготовчі засідання без їх участі та закрила підготовче провадження, чим позбавила їх права подати докази та заявляти клопотання, а також порушила їх право на захист.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Статтею 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Заявник посилається на п. 3 та 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, що передбачає відвід (самовідвід) судді, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи та є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Газета Україна-центр» проти України», заява №16695/04, п.28).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п. 43). Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Громова І.Б. виявляє упередженість у вказаній справі.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п. 44; рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії», заява №44759/98, п. 58).

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Таким чином, вирішуючи питання щодо відводу, слід виходити із поняття упередженості або не об`єктивності судді в процесі розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналізуючи підстави, які зазначені заявницею для відводу судді, суд вважає, що вони не свідчать про заінтересованість судді у результаті розгляду справи, його упередженість та необ`єктивність судді, оскільки нею не доведено конкретних фактів та наслідків цих фактів (обставин), які можуть вплинути на об`єктивність розгляду даної справи, а вони є фактично надуманими, а непогодження заявника із процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а тому заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 2, 36, 40, 260, 261, 353 ЦПК України, Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Громової І.Б. у справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Щербини Г.Ю. про визнання договорів дарування недійсними - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Мінгазов