29 серпня 2022 року м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області в складі:
судді Єрмічової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Турченяк І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
Представник позивача Акціонерного товариства "Універсал Банк" в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 50). Представник Акціонерного товариства "Універсал Банк" Мєшнік К.І., який діє відповідно до довіреності від 07 жовтня 2019 року (а.с. 7), подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с. 36).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, видано відділом "Центр надання адміністративних послуг" Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області № 08-11/265 від 06 липня 2022 року, ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с. 41).
За вказаною адресою відповідачу ОСОБА_1 надіслано судову повістку про виклик у суд, зокрема на 29 серпня 2022 року, однак до суду повернувся конверт з рекомендованим повідомленням з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 51-53).
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За таких підстав, відповідач ОСОБА_1 вважається належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
З урахуванням вимог, передбачених ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи заяву представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із частинами 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до копій Статуту Акціонерного товариства "Універсал Банк" (а.с. 10-11) та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 8) Акціонерне товариство "Універсал Банк" є юридичною особою.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.
10 жовтня 2011 року ПАТ "Універсал Банк" видано банківську ліцензію № 92, зареєстрована Національним Банком України 20 січня 1994 року за номером 226 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (а.с. 9).
Встановлено, що між АТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 на підставі анкети-заяви відповідача ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг від 11 лютого 2020 року, згідно якого останній отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 15). Даний договір про надання банківських послуг від 11 лютого 2020 року складається з Умов і правил обслуговування (16-28), Таблиці обчислення вартості кредиту (а.с. 32 зворот), Паспорту споживчого кредиту (а.с. 30 зворот-32) та Тарифів 9а.с. 29).
Відповідно до копії анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 11 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що ця анкета-заява разом із умовами і правилами обслуговування в АТ "Універсал Банк" у разі надання банківських послуг щодо продуктів (Monobank/Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Підписуючи цю анкету-заяву власноручним або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank, відповідач підтвердив отримання примірника Договору в мобільному додатку monobank; підтвердив своє ознайомлення та згоду з умовами Договору; підтвердив укладання ним Договору; зобов`явся виконувати умови Договору; підтвердив, що інформація передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України " Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" йому надана шляхом розміщення у Договорі та на офіційному сайті Банку (п. 1 анкети-заяви). Відповідач ОСОБА_1 просив АТ "Універсал Банк" просила відкрити поточний рахунок в АТ "Універсал Банк": № НОМЕР_2 на його ім`я (п. 2 анкети-заяви). Відповідно до п. 3 анкети-заяви від 11 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_1 просив АТ "Універсал Банк" встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку; відповідач беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту; погодився, що про зміну доступного кредитного ліміту Банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Згідно з п. 6 анкети-заяви від 11 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_1 просив АТ "Універсал Банк" вважати її власноручний підпис або його аналоги (у т.ч. удосконалений електронний підпис - далі УЕП) обов`язковим під час здійснення операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті йому у банку із цією метою, засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 02С6ВО9704F011AAB958C7D87A3131E28EC87FD6B2523D8ABC07E3699706E8FFCO; він буде використовуватися УЕП у мобільному додатку для засвідчення його дій; відповідач визнає що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях; підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним з використанням простого електронного підпису або УЕП (а.с. 15).
Правовідносини в даній цивільній справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, що регулюють договірні правовідносини, а також Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З аналізу наведених норм вбачається, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму.
Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно із ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Встановлено, що договір про надання банківських послуг від 11 лютого 2020 року укладений між АТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 в електронній формі, який містить підпис ОСОБА_1 та представника АТ "Універсал Банк" Масюком Ю.О., тому має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами.
Зі змісту договору про надання банківських послуг від 11 лютого 2020 року, який наданий позивачем, встановлено, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, умови кредитування, а позичальник в свою чергу погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору відповідачем ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Кредитний договір, який є предметом спору, підписаний відповідачем ОСОБА_1 шляхом накладення власноручного підпису на екрані смартфону у мобільному додатку monobank, тобто укладання між сторонами правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з пп. 5.9 п. 5 Розділу ІІ Умов на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними у тарифах. Також процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку. Нарахування відсотків здійснюється в останній календарний день звітного місяця.
Відповідно до пп. 5.11 п. 5 Розділу ІІ Умов клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами.
Згідно з пп. 5.15 п. 5 Розділу ІІ Умов за порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах.
Згідно з п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов у випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному додатку не пізніше 3 робочих днів за допомогою менеджерів та СМС направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Відповідно до п. 5.18 п. 5 Розділу ІІ Умов у разі, якщо клієнт погасить заборгованість зі сплати обов`язкового платежу, яка виникла до настання істотного порушення клієнтом зобов`язань, та сплатить штраф і щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу), вимога банку, зазначена у повідомленні, втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування (у тому числі щодо сплати щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом) поновлюються. Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений в абз. 1 цього пункту, але не більше ніж до 210 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу).
Згідно з п. 5.19 п. 5 Розділу ІІ Умов, у випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у п. 5.18, кредит стає у формі "на вимогу", а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф в розмірі 100 грн. та пеня у розмірі 6,4 % на місяць за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача документально підтверджені витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 2481 грн (а.с. 1).
На підставі ст. 6, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 205, частин 1, 2 ст. 207, ст. 509, ч. 1 ст. 526, статтей 626-628, ст. 638, ч. 2 ст. 639, ст. 640, ст. 642, ст. 1046, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049, частин 1, 2 ст. 1054, частин 1, 2 ст. 1055 ЦК України, ст. 3, частин 3, 5, 6, 7, 12 ст. 11, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", керуючись частинами 1, 2 ст. 76, ч. 1 ст. 81, частинами 1-3 ст. 89, п. 1 ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280, ст. 281, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, частинами 1-3 ст. 259, статями 263-265, частинами 3-5, 7, 8 ст. 268, частинами 5, 6 ст. 272, ч. 1 ст. 280, статтями 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн витрат на сплату судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3 ).
Повне судове рішення складено 29 сепня 2022 року.
Суддя В. В. Єрмічова