Справа № 466/5377/22
Провадження № 2-з/466/93/22
У Х В А Л А

27 липня 2022 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

25.07.2022 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим позивачем подано заяву про забезпечення позову, де просить забезпечити даний позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №22290, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 02.12.2021 року.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.07.2022 року справу номер 466/5377/22 та передано до розгляду судді Донченко Ю.В.

Вивчивши подану заяву, суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України - забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України - заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вимога закону щодо зазначення предмету позову, ціни позову, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення є імперативною, а отже, її додержання є обов`язковим.

Оскільки заявником у заяві про забезпечення позову належним чином не обґрунтовано необхідність застосування заходів забезпечення позову, не вказано пропозиції щодо зустрічного забезпечення, а тому, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п.п.4, 6 ч.1 ст.151 ЦПК України та підлягає поверненню заявнику.

Крім цього, слід розяснити заявнику, що сплачений ним судовий збір за подання заяви про забезпечення позову може бути повернутий за клопотанням особи, яка його сплатила у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Вимога закону щодо зазначення предмету позову, ціни позову, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення є імперативною, а отже, її додержання є обов`язковим.

В порушення вимог п. п. 3, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України подана заява про забезпечення позову не містить предмет позову; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; складу та вартості майна.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Споживчий центр», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Ю. В. Донченко