ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5237/22 Справа № 186/130/22 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С.А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Деркач Н.М., Красвітної Т.П.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року, яка постановлена суддею Янжулою С.А. у місті Першотравенськ, відомості щодо дати складання повного тексту ухвали суду в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за частку у спільному майні та просив суд стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію вартості 7/16 частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 132 028,31 гривень та після отримання ним від відповідача компенсації у повному обсязі, припинити право спільної часткової власності на вказану квартиру, визнавши за відповідачем право власності на дану частину квартири.

23 травня 2022 року до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивівльній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за частку у спільному майні до набрання чинності рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації за частку в спільному майні.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за частку у спільному майні до набрання чинності рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації за частку в спільному майні, від якого залежить вирішення даної справи по суті.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції у день звернення з клопотанням відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, не з`ясувавши думку позивача щодо даного клопотання, безпідставно зупинив провадження у справі. Зауважує, що відповідач при зверненні до суду додала до свого позову копію експертизи, яку було замовлено за кошти позивача та долучено останнім до свого позову, що вказує на зловживання відповідача процесуальними правами.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що відповідачем не надано суду жодного доказу поважності причин неявки до суду та пропуску надання відзиву на позов ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спір виник між сторонами з приводу одного й того ж об`єкту нерухомого майна, позовні вимоги стосуються припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на одне й те саме житлове приміщення, позовні вимоги позивача в даній справі стосуються заявлених позовних вимог відповідача в іншій справі, від яких залежить можливість розгляду даної цивільної справи.

Проте ,колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до висновків, зазначених у Постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі №308/5006/16-ц від 27 лютого 2019 року та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07 листопада 2018 року.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.33 Постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК ( ст. 251 ЦПК України, в редакції 2003 року) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Зі змісту позову вбачається, що, звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 ставить питання про стягнення компенсації за частку у спільному майні.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, оскільки спір виник між сторонами з приводу одного й того ж об`єкту нерухомого майна, позовні вимоги стосуються припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на одне й те саме житлове приміщення, позовні вимоги позивача в даній справі стосуються заявлених позовних вимог відповідача в іншій справі, від яких залежить можливість розгляду даної цивільної справи, цілком доцільним є зупинення провадження по дійсній справі до перегляду апеляційної скарги на вказане рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає вказані висновки такими, що не ґрунтуються на чинному цивільному процесуальному законодавстві та такими, що порушують права позивача, оскільки наявні в справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, посилання суду на об`єктивну неможливість розгляду справи до розгляду справи №186/288/22 суперечить змісту п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, згідно якого суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу.

Отже, колегія суддів не вбачає обов`язкових підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, для зупинення провадження у справі.

Колегія суддів зауважує, що підставами для зупинення провадження по справі до розгляду іншої справи судом є не аналогічність предметів позову чи їх сторін, а наявність об`єктивної неможливості розгляду справи до розгляду справи іншим судом та наявності підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, а також у разі якщо від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що оскільки предметом дійсного позову є стягнення компенсації за частку у спільному майні, суд з урахуванням обставин дійсної справи за наявними у справі доказами провинен визначитися чи є відповідні підстави для задоволення позову, а не перекладати відповідний обов`язок на суддів інших судів чи інстанцій.

Зупинення провадження по справі лише з підстав очікування формування певної судової практики з розгляду аналогічних позовів є порушення норм цивільного процесуального законодавства та у свою чергу прав самого позивача, оскільки безпідставне зупинення провадження по справі призводить до затягування розгляду справи та безпідставно тривалого очікування позивачем результатів розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу, що суд є самостійним та незалежним у прийнятті судових рішень та повинен приймати власні судові рішення з урахуванням наявних у справі доказів та із застосування норм матеріального права з урахуванням відповідних цивільних правовідносин.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з порушення норм процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року скасувати і справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 12 вересня 2022 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Н.М. Деркач

Т.П. Красвітна