Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Фареник А.О.

представника позивача- ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачів кошти у загальному розмірі 56 174, 77гр., які складаються з:

- 49 204, 55 гр. страхового відшкодування з ПрАТ» Страхова група`ТАС», з яких: 44 204, 55 гр. - недоплаченої частини страхового відшкодування та 5 000, 00 гр. збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язання по виплаті страхового відшкодування;

- 6 970, 22 гр. матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_2 .

Посилається в позові на те, що 29 січня 2021 року о 21 год. 00 хв. у м. Києві на Повітрофлотському проспекті поряд із будинком № 11 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, та автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача.

В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі договору ОСЦВВНТЗ № АР/7397313 строком дії до 05 червня 2021 року.

12 квітня 2021 року страховик - ПрАТ «Страхова група «ТАС» відповідно до поданої ним заяви частково здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 36 833, 90 гр.

Зазначає, що вартість матеріального збитку, завданого йому, як власнику автомобіля «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно із висновком експерта автотоварознавчого дослідження № 73/02-21 від 17 лютого 2021 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт», становить (з урахуванням втрати товарної вартості) - 88 008, 67 гр.

Вартість матеріального збитку без урахування втрати товарної вартості - 81 038, 45 гр.

Він повідомив страховика про настання страхового випадку, однак ПрАТ «Страхова група «ТАС» самостійно, на підставі звіту №12886 суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 від 22 лютого 2021 року, визначило суму страхового відшкодування у розмірі 36 833, 90 гр. з вирахуванням ПДВ із вартості матеріального збитку, оціненого СОД ОСОБА_3 у розмірі 42 386, 28 гр., та здійснило виплату безпосередньо на його банківський рахунок.

Відповідач-1 у порушення вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» понад 3 місяці не приймає ніякого рішення про ухвалення чи відмову у доплаті страхового відшкодування.

Оскільки страхове відшкодування відповідачем виплачене не в повному обсязі, недоплачена сума страхового відшкодування становить 44 204, 55 гр. / 81 038, 45 - 36 833, 90 /.

Строк невиконання становить 100 днів та рахується за період з 12 квітня 2021 року по 22 липня 2021 року.

Таким чином, з боку ПрАТ «Страхова група «ТАС» наявне прострочення зобов`язання по невиплаченій частині страхового відшкодування, яке він попередньо оцінює в 5 000, 00 гр.

Окрім цього зазначає, що величина втрати товарної вартості внаслідок пошкодження його автомобіля «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 становить 6 970, 22 гр. та має стягуватися з відповідача-2, відповідно до ст. 1194 ЦК України.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 17 серпня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 31 серпня 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копію позовної заяви з додатками.

З рекомендованого повідомлення вбачається, що відповідач-1 отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 04 жовтня 2021 року.

06 грудня 2021 року на адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачу-2, з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

/ а. с. 20, 60 /

13 жовтня 2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача-1, у якому останній проти позову заперечує.

Посилається на те, що матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику автомобіля «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 згідно звіту №128866 від 22 лютого 2021 року, виконаного ОСОБА_3 , становить 42 386, 28 гр. з ПДВ на запчастини та матеріали.

Вважає, що якщо страховик відшкодовує оцінену шкоду, визначену автотоварознавчим дослідженням як вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

На підставі вищевикладеного АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 36 833, 90 гр., що не заперечується позивачем.

Просить відмовити у задоволенні позову.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За ініціативою суду справа була призначена до розгляду з викликом сторін.

Відповідачам був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач-2 своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, на підтвердження вартості матеріального збитку надав звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 73/02-21 від 18 лютого 2021 року.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Про причину неявки суд до відома не поставили.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності позивача

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст.6 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 9.1 ст.9 закону визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п.22.1 ст.22 закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 29 січня 2021 року на Повітрофлотському проспекті 11 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, та автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнаний відповідач ОСОБА_2

/ а.с. 9 /

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудні 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

Відповідно до Висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 27/02-21 від 18 лютого 2021 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт», вартість матеріального збитку складає 88 008, 67 гр.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить - 81 038, 45 гр.

Величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу становить - 6 970, 22 гр.

/ а.с. 7; 107 - 130 /

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 в момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 7397313 від 05 червня 2020 року.

Сторони не заперечують факту сплати ПрАТ «Страхова група «ТАС» страхового відшкодування в розмірі 36 833, 90 гр. відповідно до Звіту № 12886 від 22 лютого 2021 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становить 42 386, 28 гр., що з урахуванням податку на додану вартість становить 36 833, 90 гр.

/ а.с. 27 - 36 /

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З матеріалів справи вбачається що після тримання Звіту позивач двічі звертався до ПАТ`Страхова група «ТАС» з досудовою вимогою про доплату страхового відшкодування та пропозицією про врегулювання питань щодо його виплати, які були залишені без відповіді.

/ а.с. 10 - 11 /

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що з інформації, викладеної в Звіті № 12886, виконаного на замовлення страховика, випиває, що при визначення вартості матеріального збитку оцінювачем ціни були взяті з інтернет-магазинів, в той час, як у Звіті, наданому позивачем - у офіційного дистриб`ютора.

Крім цього, різниця вартості матеріального збитку зумовлена також тим, що при підготовці Звіту на замовлення страховика не всі пошкодження транспортного засобу було візуально видно, а приховані пошкодження можуть бути виявлені лише при огляді автомобіля, який оцінювачем не проводився.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подав, приведених у позові обставин не спростував.

Відповідно до ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідач-1, подавши відзив на позов, розміру пені не спростував, свого розрахунку не надав, як і не заперечував тверджень позивача в частині неприйняття рішення про доплату страхового відшкодування.

Враховуючи викладене вище, виплату страховиком страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП у розмірі, меншому від визначеного у звіті, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно зі ст.ст. 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

З урахуванням цього, задоволенню підлягають і вимоги позивача до відповідача ОСОБА_4 .

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Суд також враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В Рішенні Конституційного суду України № 11-рп/2012 зазначається, що засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч.1 ст.55 Конституції України.

Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст.24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Тобто, суд конституційної юрисдикції тлумачить даний принцип, як принцип, який дає змогу усім учасникам реалізувати свої процесуальні права.

З цього випливає, що право на доступ до суду, в тому числі право на захист порушених чи оспорюваних прав та їх захист судом має не лише відповідач, а й позивач, який звернувся до суду за захистом і таке право йому гарантоване законом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків.

Як зазначено вище, вимоги позивача обґрунтовані належними доказами, визначеними законом.

В свою чергу відповідачам була надана можливість заперечити проти вимог позивача як шляхом участі в розгляді справи, так і подання відзиву на позов.

Відповідач ПрАТ» Страхова група «ТАС» будь-яких доказів, які б заперечували вимоги позивача не надав, приведених у позові обставин не спростував.

Відповідач ОСОБА_2 своїм правом не скористався, будь-яких доказів на спростування вимог позивача також не надав.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача доведеними, а позов до задоволення в приведеному вище розмірі.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 549, 550, 625, 979, 980, 992, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на користь ОСОБА_1 49 204, 55 гр. страхового відшкодування, 5 000, 00 гр. пені та 876, 16 гр. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 970, 22 гр. матеріальної шкоди та 31, 84 гр. судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС», 03062 м. Київ пр. Перемоги, 65, .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику / учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2022 року.

Суддя Л.А. Шереметьєва