Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2022 Справа №607/15252/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого-судді Братасюка В.М.,

- за участю секретаря с/з Мокрій М.О.

представника позивача Завацького В.М., відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Тернопільводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» звернулося в суд з уточненими позовними вимогами, від 10.11.2021 року, до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що відповідачі користуються наданими їм послугами, однак в добровільному порядку не проводять оплату.

На обґрунтування вимог зазначає, що відповідачами не здійснюється оплата за надані послуги КП "Тернопільводоканал", у зв`язку із чим виникла заборгованість в розмірі 6 287,08 грн., у період з лютого 2019 року по липень 2021 року, яка складається з:

-5 407,70 грн. постачання холодної води, відведення холодної та гарячої води;

-264,25 грн. заборгованість за повірку лічильників холодної води;

-136,40 грн. аварійне обслуговування;

-33,30 грн. обслуговування вузлів комерційного обліку (ВКО);

-289,90 грн. сума інфляційних нарахувань;

-155,53 грн. сума нарахувань 3% річних за користування чужими коштами.

Облік послуг з водопостачання та водовідведення холодної води здійснюється за допомогою приладу обліку (лічильника) КВ-1.5 № 587240, який встановлено 18.04.2013 року та який замінено 03.12.2019 року на прилад обліку ЛK - 15ХТ № , за послуги відведення гарячої води - відповідно до інформації про споживання, яка надається КП ТМР "Тернопільміськтеплокомунерго".

Власником особового рахунку житлової площі за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , крім неї зареєстровані ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_3 (онук), ОСОБА_4 (онука), а тому заборгованістість просять стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, стягнувши заборгованість солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила щодо стягнення боргу соділарно із неї та ОСОБА_2 , просила розділити борг пропорційно кількості осіб, які фактично проживають у квартирі АДРЕСА_2 , зауважила що у квартирі фактично ще проживає чоловік її дочки ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , та її діти, й через те, що ОСОБА_2 створює борг за оплату житлово-комунальних послуг, вона не взмозі оформити субсидію, а її пенсія є мізерною, тому вона не взмозі сплачувати заборгованість.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася та не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином, неодноразово повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, в попередніх судових засіданнях зазначила, що дісно наявна заборгованість через те, що вони не можуть дійти згоди із ОСОБА_1 щодо розподілу оплати за послуги.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив:

Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» здійснює забезпечення водопостачанням та водовідведенням житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг № 40095 та проводить нарахування за надані послуги водопостачання та водовідведення за нормами споживання або відповідно до показів загальнобудинкового лічильника (комерційного вузла обліку).

Облік послуг з водопостачання та водовідведення холодної води здійснюється за допомогою приладу обліку (лічильника) КВ-1.5 № 587240, який встановлено 18.04.2013 року та який замінено 03.12.2019 року на прилад обліку ЛK - 15ХТ № , за послуги відведення гарячої води - відповідно до інформації про споживання, яка надається КП ТМР "Тернопільміськтеплокомунерго".

Відповідно до довідки Ф-3 від 13.02.2020 року №424, виданої ПП «Наш дім» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 житлове приміщення, приватизоване, складається з двох кімнат, власником особового рахунку є ОСОБА_1 , крім неї зареєстровані ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_3 (онук), ОСОБА_4 (онука)

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати з актів цивільного законодавства. У випадках встановленими такими актами, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів держаної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIІІ, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частинами 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Крім цього, відповідно до пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правил), затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Пунктом 11 Правил, визначено, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Нормативи споживання питної води населенням з розрахунку на одну особу в м. Тернопіль, встановлені рішенням ВК TMP від 17.09.2019 року №857 та становлять 300 літрів на одну особу в добу, тарифи на послуги водопостачання та водовідведення, які діяли у різний період, затверджені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Відповідно до вимогст. 44 ВК України, ст.ст.67,68 ЖК України,ст. 11 ЦК України, Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, відповідачі, за надані їм послуги з водопостачання та водовідведення зобов`язані щомісячно вносити на рахунок позивача плату за затвердженими тарифами. Вищевказані тарифи затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Таким чином, відповідачі, згідно з вимогами ст. 162 Житлового кодексу України, зобов`язані своєчасно вносити плату за надані послуги по затверджених у встановленому порядку тарифах.

Розмір місячного платежу та обов`язок сплати за аварійне обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення в багатоквартирних будинках передбачено рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради Про погодження розміру відшкодування витрат на надання послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення в багатоквартирних будинках від 29 січня 2014 р. №77, із змінами, відповідно до якого, погоджено розмір відшкодування вказаних витрат Комунальному підприємству «Тернопільводоканал» в розмірі 4,40 грн. на одного абонента (квартиру, кімнату в гуртожитку) в місяць.

Розмір внесків та обов`язок сплати за обслуговування вузлів комерційного обліку передбачено рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради Про встановлення розміру внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку централізованого водопостачання та водовідведення від 13.03.2019 року № 229 із змінами, відповідно до якого за обслуговування вузлів комерційного обліку централізованого водопостачання та водовідведення для споживачів встановлюється щоквартальна плата в розмірі 3,70 грн.

Відповідно до частини 4 ст.17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Вартість періодичної повірки квартирного водоміра встановлена на підставі акту - договору на виконання робіт з повірки водолічильників від 03.12.2019 року та становить суму в розмірі 345,00 грн.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що у випадку прострочення грошового зобов`язання застосування індексу інфляції за період прострочення платежу та нарахування 3% річних за користування чужими коштами.

Протягом тривалого часу відповідачі не вносить плату за спожиті послуги, через, що утворилася заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 6287,08грн.

Згідно наданого представником позивача розрахунку, загальна сума заборгованості відповідачів, за період із грудня 2016 року по жовтень 2021 року, складається із наступного:

-5 407,70 грн. постачання холодної води, відведення холодної та гарячої води;

-264,25 грн. заборгованість за повірку лічильників холодної води;

-136,40 грн. аварійне обслуговування;

-33,30 грн. обслуговування вузлів комерційного обліку (ВКО);

-289,90 грн. сума інфляційних нарахувань;

-155,53 грн. сума нарахувань 3% річних за користування чужими коштами.

Відповідачами добровільно вказана сума заборгованості не сплачена.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суду пояснили, що дійсно не сплачують кошти за послуги з водопостачання та водовідведення, так як має місце конфлікт щодо розподілу витрат за такі послуги.

Відповідач ОСОБА_1 зазначила, що у квартирі АДРЕСА_3 не зареєстрований, але фактично проживає чоловік дочки ОСОБА_6 , який також є споживачем послуг водопостачання та водовідведення, що підтверджується актами обстеження житлових умов про фактичне проживання від 06.09.2021 р. та 04.10.2021 р. складених комісією ПП «Наш дім», а тому вважає, що заборгованість має стягуватись і з нього також.

12.05.2021року ОСОБА_1 була написана заява КП «Тернопільводоканал» щодо розподілу особових рахунків, звернення розглянуто, дано відповідь, що підстав для поділу особового рахунку не достатньо, так законодавство прив`язує поняття «споживач» до об`єкту нерухомого майна, відтак особові рахунки відкриваються для кожного окремого об`єкту нерухомого майна.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є співвласником кварири АДРЕСА_3 , однак там не проживає, кварторою користується її мати ОСОБА_1 , яка займає одну кімнату та сім`я сестри ОСОБА_2 , що складається із чотирьох осіб, двоє дорослих та двоє дітей, що займають іншу кімнату.

Свідок ОСОБА_8 дав покази аналогічні тим, що дані свідком ОСОБА_7 , яка є його дружиною, зазначивши, що з 2009року вони там не проживають, через те, що має місце конфлікт щодо користування квартирою.

Судом встановлено, що Тернопільським міськрайонним судом розглядалася справа №607/7277/19 за позовом ОСОБА_1 , третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_7 , до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, позивач просила встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_3 наступним чином: у користування позивача і ОСОБА_7 виділити житлову кімнату площею 23,2 кв.м.; у користуванні відповідача залишити житлову кімнату, площею 13,8 кв.м. в загальному користуванні залишити: кухню - 5.5 кв.м., вбиральню (поєднану) - 2,9 кв.м., коридор - 6.6 кв.м., вбудовану шафу - 1,1 кв. м.; зобов`язати відповідача брати участь в утриманні квартири АДРЕСА_3 , а саме оплачувати житлово-комунальні послуги по утриманню квартири, відповідно до встановленого порядку користування нею.

Із досліджених доказів було встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 серпня 2003 року начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить за правом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язати відповідача брати участь в утриманні квартири АДРЕСА_3 , а саме оплачувати житлово-комунальні послуги по утриманню квартири, відповідно до встановленого порядку користування нею, то суд виходив з наступного:

«Згідно статті 66 ЖК Української РСР, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 179 ЖК Української РСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572), власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Пунктом 10 вказаних Правил передбачено, що мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини 1 статі 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Враховуючи вищевикладене, діючим законодавством обов`язок по оплаті комунальних платежів, покладений на кожного з співвласників, відповідно до частки співвласника у квартирі. У разі ухилення співвласника від виконання своїх зобов`язань по оплаті за комунальні послуги, інші співвласники, які оплачують ці послуги, мають право на стягнення коштів сплачених ними з співвласника, який таку оплату не проводить. У разі відмови співвласника у добровільному порядку сплатити кошти співвласнику чи співвласникам, особа має право за захистом своїх прав та інтересів звернутись до суду з відповідним позовом.

Відтак, в цій частині обраний позивачем спосіб захисту не узгоджується із нормами закону, адже власність зобов`язує кожного з співвласників, відповідно до його частки у квартирі, оплачувати комунальні платежі. Оплата іншим співвласником цих послуг наділяє його правом звернення до суду з позовом про стягнення коштів.

В судовому засіданні встановлено, що виникла заборгованість зі сплати комунальних платежів має місце з вини всіх співвласників квартири АДРЕСА_3 , оскільки позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 сплачують ці послуги не в повному обсязі, а третя особа ОСОБА_7 не сплачує їх в силу того, що не проживає у житлі, де є співвласником».

Таким чином рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 25.11.2019року у справі №607/7277/19, яке залишено без змін постановю Тернопільського апеляційного суду від 20.02.2020року та постановою Верховного суду від 29.07.2021року, фактично було встановлено, що заборгованість зі сплати комунальних платежів з вини всіх співвласників квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та зазначено, що власність зобов`язує кожного з співвласників, відповідно до його частки у квартирі, оплачувати комунальні платежі.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак суд зауважує, що у положенні ст. 13 Конституції України закріплено важливий принцип інституту права власності "власність зобов`язує". Це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, але й турбуватися про нього. А тому видається справедливим, що кожен власник відповідно своєї частки має брати участь в різноманітних витрат, пов`язаних з управлінням, утриманням та збереженням спільного майна.

Статтею 162 ЖК УРСР визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За правилами ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, а також те, що власниками житлової площі, що надаються послуги з водопостачання та водовідведення на підставі відкритого абонентського особового рахунку, а саме квартири АДРЕСА_3 , є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також ОСОБА_7 , які не здійснюють їх оплату, суд приходить до переконання, що внаслідок невиконання обов`язку з оплати вартості отриманих послуг, істотно порушені права позивача, оскільки він значною мірою позбавлений можливості отримати кошти, на які розраховував, надаючи вказані послуги. З цих підстав позов Комунального підприємства «Тернопільводоканал» підлягає до задоволення частково шляхом стягнення в його користь із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги в рівних частках із суми 4191,39 гривень, що складає 2/3 із загальної суми заборгованості 6287,08грн.

Залишок боргу мала б сплатити ОСОБА_7 , як ще один співвласник квартири, однак суд не вправі з власної ініціативи стягувати залишок боргу з цієї особи, оскільки до неї позов не заявлено.

Крім цього, на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідачів в користь КП «Тернопільводоканал» понесені позивачем судові витрати

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-282, 352-355 суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково .

Стягнути на користь Комунального підприємства «Тернопільводоканал» з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), в рівних частках, 4191, 39 гривень заборгованості за надані послуги.

Стягнути на користь Комунального підприємства «Тернопільводоканал» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках суму судового збору в розмірі 2270 гривень - по 1135 гривень з кожного.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складання повного тексту. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк