Справа № 758/8286/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Рибакли Ю. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Кужелєвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Київ-9» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: 1) визнати дії ЖБК «Київ-9» стосовно відмови в видачі довідки про сплату пайових внесків протиправними; 2) зобов`язати ЖБК «Київ-9» видати йому довідку про сплату пайових внесків; 3) стягнути з ЖБК «Київ-9» на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.; 4) визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є членом ЖКБ «Київ-9». На підставі Ордеру від 26.11.1986 року № 10333, він був вселений в квартину АДРЕСА_1 , після виплати всіх пайових внесків. У зв`язку з сімейними обставинами у позивача виникла необхідність реєстрації його членів родини та інші питання пов`язані безпосередньо з правом його власності на квартиру АДРЕСА_1 , але він не зміг розпорядитися своєю квартирою, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація стосовно реєстрації права власності на зазначену квартиру. Державним реєстратором позивачу було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень в зв`язку з неналежним оформленням довідки про сплату ним пайових внесків. Вказує, що неодноразово звертався до голови правління ЖБК «Київ-9» з проханням надати йому довідку про сплату пайових внесків, однак йому було відмовлено. Згідно відповіді від 28.12.2020 року № 300, позивача повідомили, що рішенням зборів правління № 174 від 07.10.2020 року, враховуючи заборгованість ОСОБА_1 по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01.10.2020 року, яка складає 19 443,57 грн., вирішено довідку про сплату пайових внесків за квартиру АДРЕСА_1 надати після погашення ним заборгованості по сплаті внесків з утримання будинку та прибудинкової території, цільових внесків. Вважає, що такі протиправні дії відповідача вплинули на його емоційний стан, він був принижений таким вчинком, та поніс моральні страждання.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10.09.2021 року відкрито провадження у справі.

У жовтні 2021 року представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити позивачу в задоволенні позову. У відзиві зазначено, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_2 та є членом ЖБК «Київ-9». Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Вказує, що позивач користується пільгами відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за адресою місця реєстрації. Відповідно до протоколу № 174 зборів членів Правління ЖБК «Київ-9» від 07.10.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі довідки про стан пайового внеску у зв`язку з несплатою позивачем заборгованості за пайовими внесками та житлово-комунальними послугами, а саме з плати за утримання прибудинкової території. Позивача повідомлено, що довідки про сплату пайових внесків він зможе отримати після погашення заборгованості. Крім того, позивачем не сплачені пайові внески в повному обсязі, а лише сплачений перший внесок, натомість позивач стверджує, що сплатив пайові внески в повному обсязі, що не відповідає дійсності.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від позивача надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності його представника, просив позов задовольнити та ухвалити відповідне рішення.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , на підставі Ордеру №10333, виданого 26.11.1986 року Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів, вселений у квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою ЖБК «Київ-9» від 15.05.1991 року № 23, позивач являється членом ЖБК «Київ-9», та займає квартиру АДРЕСА_1 . Повна вартість квартири 9468 руб. Перший внесок 3400 руб. Залишок непогашеного кредиту станом на 01.05.1991 року складає 5347 руб.

Згідно з копією квитанції Ощадбанку СРСР від 16.05.1991 року позивач доплатив за квартиру пайовий внесок 5347 руб.

Згідно з довідкою ЖБК «Київ-9» від 12.11.1991 року № 114 позивач повністю вніс пайові внески за наведену квартиру у сумі 9468 руб. 16.05.1991 року.

Відповідно до інформаційної довідки від 15.11.2017 року №44817, виданої КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 . Однак, такі відомості відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що позбавляє можливості позивача розпорядитися своєю власністю.

Рішенням державного реєстратора від 25.09.2020 року № 54262002, ОСОБА_1 відмовлено в державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

11.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Голови правління ЖБК «Київ-9» з листом про надання довідки про сплату пайових внесків в повному обсязі за спірну квартиру.

Листом ЖБК «Київ-9» від 28.12.2020 року позивача повідомлено, що рішенням зборів правління №174 від 07.10.2020 року, враховуючи заборгованість ОСОБА_1 по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги (станом на 01.10.2020 р. заборгованість складає 19 443, 57 грн.), вирішено довідку про сплату пайових внесків за квартиру АДРЕСА_1 , надати після погашення ним заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території, цільових внесків та надання документів, що підтверджують сплату ним пайового внеску.

Відповідно до інформації КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про право власності на майно від 05.07.2022 року №062/14-5580, згідно з даними реєстрових книг КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 , на підставі довідки ЖБК «Київ-9» від 12.11.1992 року № 114, однак будь-яких правовстановлюючих документів на це майно позивач не має і зареєструвати своє право власності на нього у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, позбавлений можливості.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частино 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст. 325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної та юридичної особи.

Статтею 328 ЦК України передбачено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на нерухоме майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується, якщо існує перешкода для оформлення права власності у позасудовому порядку.

У судовому засіданні встановлено, що на час виплати останнього пайового внеску діяли норми Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про власність" від 07.02.1991, який був чинним на момент внесення останнього пайового внеску, «член житлового, житлово- будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно».

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Таким чином, саме ЖБК спочатку стає власником збудованої нерухомості. Член ЖБК має право володіння і користування, а за згодою кооперативу -і розпорядження квартирою, яку він займає, якщо він не викупив її. Тобто внесення паю і саме по собі членство в ЖБК ще не дає підстав для отримання квартири у власність членом кооперативу. Лише в разі викупу квартири член ЖБК стає її власником (ч. 2, 3 ст. 384 ЦК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закон України «Про кооперацію», стаття 384 ЦК України).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 на час звернення до суду сплатив за квартиру пайові внески в повному обсязі та фактично володіє квартирою АДРЕСА_1 на законних підставах, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання права власності на нерухоме майно слід задовольнити.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з п. 2, 4 ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, співмірності, виваженості та справедливості.

Факт завдання моральної шкоди та її розмір у справах про відшкодування моральної шкоди має довести позивач.

Оцінивши докази в їх сукупності, ураховуючи, що відповідач вказував на можливість надання позивачу довідки про сплату пайових внесків за квартиру лише після погашення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а у подальшому посилався на відсутність таких документів та неможливість видачі такої довідки, що тривало значний проміжок часу, суд приходить до висновку, що позивач у зв`язку з цим зазнав душевних страждань, що є підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд ураховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню в сумі 5000,00 грн.

При цьому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій ЖБК «Київ-9» щодо відмови в видачі довідки про сплату пайових внесків та зобов`язання ЖБК «Київ-9» видати позивачу довідку про сплату пайових внесків за квартиру, слід відмовити, оскільки у відповідача, як він повідомив письмово суд, відповідні документи не збереглися, а тому він не може їх видати позивачу. Отже відсутні підстави для визнання неправомірними дій та зобов`язання відповідача вчиняти певні дії щодо видачі такої довідки.

При цьому, суд звертає увагу, що копія відповідної довідки про сплату пайових внесків за спірну квартиру в повному обсязі була надана суду Київським міським БТІ, на виконання ухвали про витребування доказів та наявна в матеріалах даної цивільної справи, як і копія квитанції, що підтверджують оплату пайових внесків у повному обсязі.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь держави у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору при поданні позову.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 16, 23, 316, 317, 325, 328, 384, 392 ЦК України, ст. 9, 12, 13, 81, 89, 200, 211, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Київ-9» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,80 кв. м.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Київ-9» (місцезнаходження за адресою: 04123, м. Київ, проспект Правди, 4-А; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у відшкодування моральної шкоди - 5 000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог - про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Київ-9» (місцезнаходження за адресою: 04123, м. Київ, проспект Правди, 4-А; ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання, апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю. В. Рибалка