ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року

м. Черкаси

справа № 694/1650/19 провадження № 22-ц/821/978/22 категорія 305010900

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

представник ОСОБА_2 адвокат Ковтун Андрій Володимирович

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Ковтуна Андрія Володимировича на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

30 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 13 жовтня 2018 року, керуючи автомобілем марки MAZDA д.н. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення із автомобілем марки VOLKSWACEN д.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Звенигородського районного суду Черкаської області в справі № 694/1580/18 від 16 липня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної події, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 було пошкоджено автомобіль марки VOLKSWACEN д.н. НОМЕР_2 , сума заподіяної шкоди відповідно до звіту № 1992 від 07.11.2018 року становить 186028 грн. 19 коп.

Сума коштів у розмірі 100 000 грн. відшкодовано МТСБУ, тобто сума збитків, яка не відшкодована станом на даний час становить 86 028 грн. 19 коп.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП кошти в сумі 86 028 грн. 19 коп. судові витрати, що будуть понесені під час розгляду справи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди кошти в сумі 86 028 грн. 19 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що під час судового розгляду було достовірно встановлено, що ДТП відбулась з вини відповідача ОСОБА_2 , який на правовій підставі керував транспортним засобом, та між його діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року, тому сума відшкодування має бути стягнута саме з нього в розмірі спричиненої позивачу матеріальної шкоди, визначеної висновком автотоварознавчого експертного дослідження за відрахуванням суми, сплаченої страховою компанією, тобто стягненню підлягає 91 812,60 грн..

В судовому засіданні представник позивача просив стягнути з відповідача завдану ним шкоду в розмірі 86 028,19 грн., аргументуючи тим, що саме таку суму просить позивач у відшкодування заподіяних збитків, хоч вказана сума є меншою, ніж вказав експерт у своєму висновку.

Вважаючи доводи позовної заяви повністю доведеними, суд задовольнив позовні вимоги у визначеному позивачем розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Ковтуна А.В. оскаржив його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року як незаконне та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скрага мотивована тим, що під час розгляду справи, суд першої інстанції ролзглядаючи спір безпідставно прийняв як доказ у справі звіт № А10-52 про оцінку автомобіля «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 та довідку № 7 від 09 вересня 2021 року, оскільки такі докази були подані не у встановлений законом строк, і особа, яка їх подала не обґрунтувала неможливість їх подання з підстав, що не залежали від неї.

Крім того, відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 13/20221 від 26 листопада 2021 року, шкода (матеріальний збиток) заподіяна внаслідок пошкодження автомобіля станом на 13 жовтня 2018 року складає 181 812 грн. 60 коп., з урахуванням ПДВ.

Експерт при проведенні судової автотоварознавчої експертизи не брав до уваги технічну документацію про технічний стан транспортного засобу, не брав до уваги дефекти кузова, кабіни, рами, які були присутні на автомобілі до дорожньо-транпортної пригоди, тому висновок експерта не може вважатися належним доказом оцінки завданої шкоди.

Позивач не надав документів, які б підтверджували факт оплати проведеного ремонту юридичною чи фізичною особою підприємцем, які є платниками ПДВ, тому стягнення шкоди, заподіяної в результаті ДТП з відповідача є безпідставним та необгрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 жовтня 2018 року о 15 годині 25 хвилин ОСОБА_2 , керуючи та рухаючись у м. Звенигородка Черкаської області, по вул. Богдана Хмельницького автомобілем MAZDA д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиці Богдана Хмельницького, напроти будинку № 21, грубо порушуючи вимоги п. 14.6 ПДР України, здійснив обгін, під час якого не переконався у безпечному маневрі, внаслідок чого автомобіль зіткнувся із автомобілем VOLKSWACEN д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у попутному напрямку по вул. Б. Хмельницького та на перехресті виконував маневр автомобілем поворот ліворуч. Від зіткнення автомобілі були механічно пошкоджені, а ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження. Зазначена обставина підтверджується постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 16липня 2019 року справа № 694/1580/18, що набрала законної сили, згідно з якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Автомобіль марки VOLKSWACEN GOLF д.н. НОМЕР_2 належить на праві власності позивачу - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Відповідно до наявного у матеріалах справи звіту № 1992 про оцінку автомобіля VW GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 07 листопада 2018 року, ринкова вартість КТЗ VW GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 319 788 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ VW GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 186 028,19 грн. в т. ч. ПДВ 20% за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт. Коефіцієнт фізичного зносу складників КТЗ VW GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 0. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ VW GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 186 028,19 грн. в т.ч. ПДВ 20% за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля КТЗ VW GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 внаслідок ДТП на 07 листопада 2018 року складає: 186 028,19 грн.

09 грудня 2020 року представником позивача було надао суду звіт № А10-52 про оцінку автомобіля VW GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 27 жовтня 2020 року, згідно з яким ринкова вартість КТЗ VW GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 320 121 грн.

Вартість відновлювального ремонту КТЗ VW GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 186028,19 грн. в т.ч. ПДВ 20% за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт. Коефіцієнт фізичного зносу складників КТЗ VW GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 0. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ VW GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 186028,19 грн. в т.ч. ПДВ 20 % за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля КТЗ VW GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 внаслідок ДТП на 07 листопада 2018 року складає: 194 885,80 грн.

18 лютого 2020 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача було призначено судову автотоварознавчу експертизу з метою встановлення вартості заподіяної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля VOLKSWACEN GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 , проведення якої доручено експерту Калиушку В.А. ( АДРЕСА_2 ).

Судовий експерт, якому було доручено проведення експертизи, повідомив суд про неможливість виконання експертизи згідно з п. 5.1 та п. 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки на момент огляду автомобіля на автомобілі проведено часткову розборку, що є частиною відновлювального ремонту.

22 грудня 2020 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача було призначено судову автотоварознавчу експертизу за наявними у матеріалах справи даними.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи судового експерта Калиушка В.А. № 13/2021 від 26 листопада 2021 року, шкода (матеріальний збиток) заподіяна внаслідок пошкодження автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, що сталася 13 жовтня 2018 року, станом на 13 жовтня 2018 року, складає: 191 812,60 грн. з урахуванням ПДВ. Вартість робіт складає: 9 850 грн. Вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту складає: 164 529,27 грн. Вартість необхідних для ремонту матеріалів складає: 8 628,58 грн.

Сторони у справі не заперечили тієї обставини, що позивач отримала страхове відшкодування від МТСБУ у розмірі 100 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України)

При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 берзня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Пунктом 16 Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції було достовірно встановлену і дану обставину сторони не оскаржили, що ДТП відбулась з вини відповідача ОСОБА_2 , який на правовій підставі керував транспортним засобом, та між його діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року, то сума відшкодування має бути стягнута саме з нього в розмірі спричиненої позивачу матеріальної шкоди, визначеної висновком автотоварознавчого експертного дослідження за відрахуванням суми, сплаченої страховою компанією, тобто стягненню підлягає 91 812,60 грн. (191 812,60 грн. 100 000 грн.).

Оскільки в позовній заяві ОСОБА_5 происла стягнути з відповідача завдану ним шкоду в розмірі 86 028,19 грн. , що є меншою від встановленої матеріалами справи суми і саме на такому розмірі наполягала в судовому засіданні, тому районний суд правомірно задовольнив позовні вимоги саме у вказаному розмірі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 зазначає на ту обставину, що докази подані ним докази подані поза межами строку, передбаченого вимогами ЦПК України, а судом не надавався додатковий строк для подачі таких доказів, як і не визнавалися причини неподання їх у строк поважними.

Такі доводи апеляційної скарги не дають підстав для визнання рішення необґрунтованим, оскільки як вбачається з матеріалів справи, довідка та звіт про оцінку автомобіля були подані представником позивача під час судового розгляду для вирішення питання щодо призначення експертизи.

Так, звіт № А10-52 від 27 жовтня 2020 року про оцінку автомобіля Volkswagen Golf був поданий представником позивача для уточнення вихідних даних після вказівки з боку представника відповідача на неправильну дату скоєння ДТП у звіті № 1992 від 07 листопада 2018 року суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 , який був поданий одночасно з позовною заявою і по суті є ідентичним звіту №А10-52 від 27 жовтня 2020 року. Довідка № 7 від 09 вересня 2021 року, що видана суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , подана представником позивача на клопотання експерта Калиушка В.А. про надання додаткових даних для проведення автотоварознавчої експертизи. (а.с.1-25, 83-85 т.2). Даним обставинам була дана належна оцінка як судом першої інстанції так і апеляційним судом. В своєму прішенні районний суд надав вмотивований висновк щодо прийняття таких доказів, які були необхідні для проведення призначеної судом експертизи.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно врахував всі обставини справи надав їм відповідну оцінку та дійшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Ковтуна Андрія Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 07 вересня 2022 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко