ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 613/1035/19 Номер провадження 22-ц/814/2908/22Головуючий у 1-й інстанції Шалімов Д.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Лобов О.А.,

секретар Владіміров Р.В.,

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 24 січня 2022 року, постановлену суддею Шалімовим Д.В.,

за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа

по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

10.12.2021 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із заявою про видачу дублікату виконавчого документа. В обґрунтування заяви посилається на те, що виданий 02.12.2019 Богодухівським районним судом Харківської області виконавчий лист №613/1035/19 про стягнення із ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором втрачено. Тому банк просить видати дублікат виконавчого листа, строк пред`явлення якого до виконання не закінчився.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 24.01.2022 заяву АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.

Видно дублікат виконавчого листа, виданого на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 02.12.2019 по цивільній справі №613/1035/19.

Відповідач ОСОБА_1 оскаржила ухвалу районного суду до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволення заяви банку про видачу дубліката виконавчого листа.

Заперечує належність обґрунтування заяви банку про видачу дублікату виконавчого листа через відсутність доказів його втрати, а також відомостей коли саме банк виявив його відсутність в архіві установи.

Вважає, що лист ДВС від 29.05.2021 №19-17/9996 про повернення виконавчого документа стягувачу не є доказом його втрати, оскільки банк не пов`язував його втрату із пересилкою поштою, а лише констатував його відсутність в архіві установи, а начальник ДВС не уповноважений підтверджувати втрату поштових відправлень.

Вважає, що втрата поштового відправлення, яким пересилався оригінал виконавчого документа, зафіксована із порушеннями вимог п.1.3, п.3.1, п.8.1 Інструкції про порядок проведення на підприємствах поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах перевірок за фактами втрат поштових відправлень та нестачі їх вкладення, затвердженої наказом Державного комітету зв`язку України №14 від 27.01.1998.

Указує на відсутність у справі відомостей чи було відкрито виконавче провадження та коли саме.

Просить врахувати практику Харківського апеляційного суду, сформовану у справа №6-420/10 від 13.07.2021, №619/3376/16-ц від 09.03.2021, №621/292/21 від 16.12.2021.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.08.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 04.08.2022.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала, наполягаючи на її задоволенні.

Заявник АТ КБ «ПриватБанк» участь свого представника в судове засідання не забезпечив, що згідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 ,перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 02.12.2019 (справа №613/1035/19) стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.11.2016 у розмірі 51 100,78 грн. та судовий збір у сумі 1 921,00 грн., а всього 53 021,78 грн./а.с.45-49/

02.12.2019 Богодухівським районним судом Харківської області видано виконавчий лист №613/1035/19 строком пред`явлення до виконання 01.01.2023 та направлено його стягувачу листом суду від 09.01.2020./а.с.54,60/

Листом Богодухівського РВ ДВС, за підписом в.о. начальника відділу Олександра Садикова, від 29.05.2021р. №19-17/9996 представнику АТ КБ «ПриватБанк» Поповичу С.І. на запит останнього щодо повернення постанов та виконавчих документів завершених виконавчих проваджень повідомлено наступне: 5. ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , виконавчий лист №613/1035/19. ВП №62379589 повернуто стягувачу та надіслано поштовою кореспонденцією 31.03.2021р./а.с.61/

Задовольняючи заяву банку та видаючи йому дублікат виконавчого документу, суд першої інстанції керувався положеннями п.17.4 ч.1 розділу XII Перехідних положень ЦПК України та виходив із того, що фактична втрата оригіналу виконавчого листа є обґрунтованою підставою для видачі його дублікату за заявою стягувача, поданою в межах строку, визначеного ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд погоджується із такими висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги їх правильність не спростовують, зводяться до незгоди із судовим рішенням та переоцінки доказів на власну користь.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціювання Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст наведеної норми, слід дійти висновку, що підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата та подання відповідної заяви в межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

За правилами ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII), копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №2515/739/2012, від 12.03.2018 у справі №583/1828/17-ц, від 24.10.2018 у справі №201/15305/14-ц, від 22.01.2020 у справі №2-1693/10, від 28.05.2020 у справі №1003/6035/12.

Із огляду на викладені норми процесуального закону та позицію Верховного Суду щодо їх застосування, колегія суддів визнає правильними висновки суду першої інстанції щодо підставності видачі дублікату виконавчого документа, зумовленого втратою його оригіналу.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності втрати оригіналу виконавчого листа колегія суддів відхиляє, як такі, що зводяться до переоцінки доказів та фактично є спробою боржника уникнути примусового виконання судового рішення, строк пред`явлення якого до виконання не закінчився, а його обов`язковість є гарантією майнових прав кредитора.

Посилання відповідача на відсутність у справі відомостей чи було відкрито виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа, оригінал якого втрачено, не впливають на підстави видачі його дублікату. Оскільки законодавець пов`язує підстави застосування п.17.4 Перехідних положень ЦПК України виключно із втратою виконавчого документа та звернення в суд із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У цій справі районний суд, на підставі повідомлення Богодухівського РВ ДВС від 29.05.2021р. №19-17/9996 установив, що за заявою стягувача, останньому надіслано поштовою кореспонденцією 31.03.2021 виконавчий лист №613/1035/19, ВП №62379589.

Таке повідомлення підтверджує реалізацію ДВС обов`язку направлення постанови про повернення оригіналу виконавчого документа стягувачу і допустимість такого доказу не залежить від особи підписанта повідомлення, оскільки виконавче провадження провадиться державним виконавцем і саме ним вчинено відповідні виконавчі дії.

Докази його направлення рекомендованим листом із повідомленням та фактичного отримання стягувачем у справі відсутні, а отже виконавчий документ втрачено не з вини стягувача, який в межах строку, визначеного ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виявив факт його відсутності в архіві банку та звернувся в суд із заявою відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України.

При цьому наведена у апеляційній скарзі практика Харківського апеляційного суду за правилами ч.4 ст.263 ЦПК України не є обов`язковими до врахування та колегією суддів до уваги не приймається.

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 24 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.09.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.А. Лобов