1Справа № 335/1196/22 2/335/1432/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Запорізької товарної біржи «Тітан - Інвест», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на частку жилого будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Запорізької товарної біржи «Тітан - Інвест», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на частку жилого будинку.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими документами, приходжу до висновку про залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до відповіді Департаменту реєстраційних послуг управління державної реєстрації фізичних осіб від 15.02.2022 за №04-47/1499, зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 21.04.1998 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, відповідач у справі ОСОБА_2 померла, що виключає залучення вказаного відповідача як сторону у цій справі.

Окрім того, позивачем залучено у якості відповідачів: Запорізьку товарну біржу «Тітан - Інвест» та ОСОБА_3 , однак у порушення вимог ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач не обґрунтовує залучення вказаних осіб у якості відповідачів, не зазначає обставини, якими обґрунтовує свої вимоги саме до вказаних відповідачів (належні відповідачі).

Разом з тим, звертаю увагу позивача на те, що при розгляді справ цієї категорії необхідно враховувати, що наявність лише однієї біржової угоди не є безумовною підставою для ухвалення рішення про визнання дійсним договору купівлі-продажу. Біржова угода може бути письмовим доказом того, що сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, однак визнання договору дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України та частини другої статті 47 Цивільного кодексу Української РСР можливе за дотримання всіх вимог, зазначених у відповідних правових нормах.

При визнанні договору дійсним суд має перевірити, чи підлягає цей договір нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений і чи не містить даний договір якихось протиправних умов, а також чи відповідає правочин загальним вимогам, зазначеним у статті 203 ЦК України, а саме: відповідність змісту правочину ЦК, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; наявність у особи, яка вчиняє правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності; вільне волевиявлення учасника правочину, відповідність його внутрішній волі; правочин повинен бути вчинений у форму, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Лише перевірка та встановлення всіх перерахованих вище обставин, за наявності встановлення факту ухилення сторони від нотаріального посвідчення, може бути підставою для ухвалення законного рішення про задоволення позову про визнання дійсною угоди.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного у сукупності, позивачу слід визначитися з суб`єктним складом, характером спірних правовідносин, та нормою права, яка підлягає застосуванню та привести свою позовну заяву у відповідність до відповідних вимог цивільного та цивільно-процесуального законодавства.

Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, а заявник в установлений судом термін повинен усунути зазначені недоліки, шляхом подання до суду оновленої позовної заяви, враховуючи вказані недоліки у цій ухвалі, в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

Керуючись ст. ст. 185, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької товарної біржи «Тітан - Інвест», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на частку жилого будинку - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків заяви терміном 10 (десять) календарних днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вимог цієї ухвали заява буде вважатись неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. За правилами ст.353 ЦПК України, ухвала про залишення позовної заяви без руху окремо від рішення суду не оскаржується.

Суддя І.А. Крамаренко