Справа № 632/640/22
провадження № 2/632/300/22
12 вересня 2022 р. м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:
судді - Кочнєва О.В.,
за участі секретаря - Венгер В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В обгрунтування позову було зазначено, що 01.03.2016 року відповідачка приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг позивача з метою укладення кредитного договору без номеру та отримання кредитної картки. На підставі заповненої анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг позивача відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписом заяви відповідачка погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку. Зобов`язання за договором про надання банківських послуг позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачці кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала і не повернула грошові кошти, а також проценти за користування кредитом, які передбачені Умовами та правилами банківських послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка позивач бажає стягнути, враховуючи витрати на сплату судового збору.
Ухвалою судді від 20.07.2022 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні, визначено строк для відповідача для подання відзиву, призначено справу у перше судове засідання на 18.08.2022 року (а.с.27).
Ухвалою суду від 18.08.2022 року провадження у справі було відкладено через першу неявку належним чином повідомленого відповідача, від якого не надійшло заяви про причини неявки (а.с.32).
У судове засідання представник позивача не прибув, надавши разом із позовною заявою заяву про розгляд справи за відсутності позивача, в якій представник позивача за довіреністю підтримав заявлені позовні вимоги, просив слухати справу за відсутністю представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.5).
Належним чином повідомлений відповідач у порядку п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.38-39) повторно у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, відзив не подавав.
Тому суд у порядку статей 280 та 281 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу по суті на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення.
Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.
Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступних обставин.
01.03.2016 року на підставі власно написаної анкети-заяви ОСОБА_1 приєдналася до умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-банку» з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки (а.с.9).
АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка порушила умови договору, не виконала їх на час подання позовної заяви до суду, допустивши прострочення платежів, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частина перша статті 633 ЦК України визначає, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом ст.1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
З матеріалів справи вбачається, на підтвердження позовних вимог АТ Акцент-Банк надано суду копію анкети-заяви ОСОБА_1 від 01 березня 2016 року, в якій зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування, основними умовами обслуговуваня і кредитування, розташованому у рекламному букеті складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладання і згодна з його умовами. Відповідачка взяла на себе зобов`язання виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9).
Зазначена вище заява не містить відомостей про строк дії кредитного договору, процентна ставка не зазначена.
Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Тарифів (зворотній бік а.с.14 та лицьовий бік а.с.15) і Умови та правила надання банківських послуг (зворотній бік а.с.9 - лицьовий бік а.с.14) розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах розмірі, відповідно до доданих банком до позовної заяви розмірах і порядку нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та Умови та правила банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитом, надані банком витяг з Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, правила надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в заяві позичальниці, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальницею запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій та третій ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг.
Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 року зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ «Акцент-Банк» дотрималися вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими позивач.
Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс19.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду
Щодо стягнення з відповідача заявлених позивачами судових витрат у вигляді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2481,00 грн., суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 76-82, 141, 259, 263-265, 351-352, 354 ЦПК України, ст.ст. 207, 525, 626, 628, 633, 634, 638, 1048-1050 ЦК України, суд
Позовні вимоги акціонерного товариства «Акцент-банк» задовольнити частково.
У задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по відсоткам за
Стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-банк» частину сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 1835,94 грн. (одна тисяча вісімсот тридцять п`ять грн. 94 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте Первомайським міськрайонним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути такое поновлений в раз пропуску з іншої поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги позивачем або заяви про перегляд заочного рішення, поданої відповідачем. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі подання заяви про перегляд заочного рішення воно або скасовується судом або підлягає оскарженню в загальному порядку, передбаченому ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач, якому заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії заочного рішення суду.
Повний текст заочного рішення суду проголошений 12 вересня 2022 року.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина у формі ID-картки № НОМЕР_2 , виданий 30.01.2018 року, орган, що видав 6348, РНОКПП - НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя О. В. Кочнєв