Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2022 Справа №607/20617/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого В.М. Братасюка

за участі секретаря М.О. Мокрій

представника заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа Управління ДМСУ в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

в с т а н о в и в

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває на розгляді заява ОСОБА_3 , заінтересована особа Управління ДМСУ в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник просить суд встановити, що заявником є особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити, що останній постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13.11.1991 року.

Необхідність встановлення даного юридичного факту заявник обґрунтовує тим, що він не має документів, що посвідчують його особу та громадянство України, і лише за рішенням суду про встановлення запитуваного факту, означені документи є можливість виробити.

В судовому засіданні заявник та його представник звернення підтримали та просять вимогу задовольнити.

Заінтересована особа Управління ДМСУ в Тернопільській області направила письмові пояснення, забезпечила в судове засідання явку повноважного представника, котрий при вирішенні заяви поклався на думку суду, й повідомив, що вжитими ДМСУ заходами особу заявника встановлено, однак не встановлено належність до громадянства України.

Заслухавши пояснення та дослідивши докази Судом встановлено наступні обставини.

Заявник ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тернопіль, що підтверджується відомостями Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 3.01.1985 року, яке видане відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому.

Заявнику ОСОБА_3 відмовлено у видачі паспорта громадянина України, що стверджується Повідомленням про відмову у видачі паспорта громадянина України від 17.04.2021, котре видане Тернопільським міським відділом Управління Державної міграційної глужби України в Тернопільській області.

Як вбачається із тексту Повідомлення, за результатами перевірки не встановлено належність заявника до громадянства України.

На даний час заявник не може оформити паспорт громадянина України, без підтвердження факту його належності до громадянства України.

Додатково заявнику повідомлено, що йому необхідно встановити факт його особи у судовому порядку, оскільки лише такий спосіб встановлення його особи буде ефективним для реалізації його права на отримання паспорта.

Відповідно до п.1-2 ч.І ст. З Закону України «Про громадянство України» громадянами України є 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Оскільки ОСОБА_3 не може встановити факт його особи та факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року (як на підставу для встановлення належності до громадянства України) позасудовим способом, він змушений звернутися до суду для встановлення вказаних фактів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав;

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В силу вимог п. 1-2 ст. З Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року.

Відтак, юридичне значення має факт постійного проживання на території України на момент проголошенні незалежності України - 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» -13 листопада 1991 року.

Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року, в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27 червня 2006 року, затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок).

Відповідно до вимог п. 10 Порядку, для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: ...- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;....».

Отже, батьками заявника є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обидва є громадяни України. Шлюб між ними було розірвано01.10.1997 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від01.10.1997 року.

У перші роки свого життя заявник проживав у с. Литвинів, Бережанського району, Тернопільської області (станом на сьогодні село входить до складу Підгаєцької міської громади Тернопільського району). Там же у 1990 році пішов до школи.

Згідно із Довідкою №11 від 10.03.2021, що видана Литвинівською ЗОШІ-ІИ ст., заявник ОСОБА_3 01.09.1990 року відповідно до наказу №39 був зарахований до 1 класу Литвинівської середньої школи, а 25.09.1995 року відповідно до наказу №96 вибув зі школи.

Той факт, що заявник починаючи із 01.01.1990 по 25.09.1995 навчався у Литвинівській ЗОШ І-ІИ ст. підтверджується і особовою справою учня ОСОБА_3 . Із особової справи вбачається, що заявник дійсно відвідував школу, йому виставлені оцінки успішності за період навчання. Також в матеріалах особової справи надана характеристика учня ОСОБА_3 .

У 1995 році ОСОБА_3 разом з сім`єю переїхав проживати у АДРЕСА_1 .

У 1998 році ОСОБА_3 переїхав із сім`єю на нову адресу, так 07.04.1998 року було зареєстровано його нове місце проживання у буд. АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями Будинкової книги.

Станом на сьогодні, заявник зареєстрований за тією самою адресою, що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання №8725427/28-03 від 18.02.2021 рокую.

Означені обставини підтвердили в судовому засіданні власними показами свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Вищевказаним підтверджується ті факти, що заявником є особа ОСОБА_3 , й при цьому означений факт заінтересованою особою не заперечується, а навпаки визнано в Висновку за результатами проведення процедури встановлення особи, та те, що він постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 та станом на 13.11.1991 рік.

Керуючись ст. 315, 318 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити частково.

Встановили факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та станом на 13.11.1991 рік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня проголошення , якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк