ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1478/22 Справа № 211/5893/20 Суддя у 1-й інстанції - Гіда О.С. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/5893/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2020 року, яка ухвалена суддею Гідою О.С. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 13 жовтня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи Спеціалізована товарна біржа «Криворізька», ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони: Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальним підрозділам, у тому числі Департаменту державної архітектурно-будівельній інспекції України в Дніпропетровській області приймати в експлуатацію, як новостворений (закінчений будівництвом) об`єкт нерухомого майна, нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; державним реєстраторам Виконавчого комітету Криворізької міської ради здійснювати державну реєстрацію речових прав на новостворений (закінчений будівництвом) об`єкт нерухомого майна, нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Спеціалізована товарна біржа «Криворізька» ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову повністю.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції про недоведеність заяви про забезпечення позову суперечить дійсним обставинам справи.

Власником спірної квартири відповідачка стала на підставі ухваленого Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заочним рішенням від 26.03.2018 року, яке скасоване ухвалою цього ж суду від 22.07.2019 року. В свою чергу ОСОБА_4 став власником спірної квартири на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2018 року, який був укладений між ним та відповідачкою ОСОБА_3 .

На думку ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , аби унеможливити негативний для нього розвиток подій, вчиняє дії, які дозволять йому стати не власником спірної квартири, а власником новоствореного об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, підтвердженням чого є рішення № 80 Виконавчого комітету Криворізької міської ради про переведення житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в нежитлове. Рішення було прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 .

На теперішній час в спірному приміщенні проводяться ремонтні роботи, на думку заявника, після їх завершення ОСОБА_4 буде ініційована процедура прийняття новоствореного (закінченого будівництва) об`єкта нерухомого майна в експлуатацію та здійснена державна реєстрація речових прав на новостворений об`єкт нерухомого майна.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальним підрозділам, у тому числі Департаменту державної архітектурно-будівельній інспекції України в Дніпропетровській області приймати в експлуатацію, як новостворений (закінчений будівництвом) об`єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та у вигляді заборони державним реєстраторам Виконавчого комітету Криворізької міської ради здійснювати державну реєстрацію речових прав на новостворений (закінчений будівництвом)об`єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , унеможливить виконання рішення суду, поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, третю особу ОСОБА_4 та його представника - адвоката Примакова К.О., які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачаються з матеріалів справи в провадженні Довгинцівського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Спеціалізована товарна біржа «Криворізька», ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони: Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальним підрозділам, у тому числі Департаменту державної архітектурно-будівельній інспекції України в Дніпропетровській області приймати в експлуатацію, як новостворений (закінчений будівництвом) об`єкт нерухомого майна, нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; державним реєстраторам Виконавчого комітету Криворізької міської ради здійснювати державну реєстрацію речових прав на новостворений (закінчений будівництвом) об`єкт нерухомого майна, нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Спеціалізована товарна біржа «Криворізька» ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не довів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання недійсним договору купівлі продажу №019 від 15.02.2003р. укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Крім того, є невідповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 , позовним вимогам, які він заявив у позовній заяві, тобто не пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи суд має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені статтею 150 цього Кодексу.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі, в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому, відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування, обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Як роз`яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Згідно з ч.1 п.1-10 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При цьому, в пунктах третьому та четвертому вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року судам роз`яснено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судам слід ураховувати, що у справах окремих категорій позови можна забезпечувати за допомогою спеціальних заходів, які регулюються нормами відповідних законів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Виконкому Криворізької міської ради від 13.02.2019 року «Про переведення житлового приміщення в нежитлове», переведено приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з житлового в нежитлове. Власнику приміщення ОСОБА_4 надано дозвіл на оформлення проектної документації, виконання будівельних робіт, тощо. Суду надано як копію зазначеного рішення, так і копії робочого проекту реконструкції спірної квартири під магазин продовольчих товарів, договір підряду із субпідрядником на ремонтно-будівельні роботи від 17.03.2019 року за вказаною адресою.

Згідно рішення Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради № 324 від 09 жовтня 2020 року, розглянуто заяву ОСОБА_4 , щодо уточнення поштової адреси вбудованому в перший поверх чотириповерхового житлового будинку нежитловому приміщенню - магазину продовольчих товарів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому по АДРЕСА_3 після реконструкції квартири 33 , відповідно до якого вбудованому в перший поверх чотириповерхового житлового будинку нежитловому приміщенню магазину продовольчих товарів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з дегустацією, загальною площею приміщень 70,7 м.кв., присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_5 .

Відповідно до наданого суду апеляційної інстанції витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2018 року, декларації про готовність об`єкта до експлуатації та рішення Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Ради № 324 від 09 жовтня 2020 року, зареєстровано право власності на приміщення АДРЕСА_6 .

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року залучено до участі в справі № 211/5893/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Спеціалізована товарна біржа «Криворізька», ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, в якості правонаступника відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції та її територіальним підрозділам, у тому числі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України в Дніпропетровській області, приймати в експлуатацію, як новостворений (закінчений будівництвом) об`єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі чотириповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та заборони державним реєстраторам Виконавчого комітету Криворізької міської ради здійснювати державну реєстрацію речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 вчиняє дії, які дозволять йому стати власником новоствореного об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, що на думку ОСОБА_1 , є підставою вважати про ймовірність відчуження вказаного нежитлового приміщення третім особам, що в свою чергу унеможливить виконання рішення суду, колегія судів не бере до уваги, з огляду на наступне.

Згідно рішення Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради № 324 від 09 жовтня 2020 року, розглянуто заяву ОСОБА_4 , щодо уточнення поштової адреси вбудованому в перший поверх чотириповерхового житлового будинку нежитловому приміщенню - магазину продовольчих товарів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому по АДРЕСА_3 після реконструкції квартири 33 , відповідно до якого вбудованому в перший поверх чотириповерхового житлового будинку нежитловому приміщенню магазину продовольчих товарів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з дегустацією, загальною площею приміщень 70,7 м.кв., присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_5 .

Звертаючись з заявою про забезпеченняпозовуОСОБА_1 просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони: Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальним підрозділам, у тому числі Департаменту державної архітектурно-будівельній інспекції України в Дніпропетровській області приймати в експлуатацію, як новостворений (закінчений будівництвом) об`єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; державним реєстраторам Виконавчого комітету Криворізької міської ради здійснювати державну реєстрацію речових прав на новостворений (закінчений будівництвом) об`єкт нерухомого майна, нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, після завершення будівельних робіт ОСОБА_4 стане власником новоствореного об`єкта нерухомого майна за адресу: АДРЕСА_5 , що свідчить про неможливість задоволення вимог позивача про заборону Державній архітектурно-будівельній інспекції та її територіальним підрозділам, у тому числі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України в Дніпропетровській області, приймати в експлуатацію, як новостворений (закінчений будівництвом) об`єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі чотириповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та заборону державним реєстраторам Виконавчого комітету Криворізької міської ради здійснювати державну реєстрацію речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду обґрунтована і підтверджується письмовими матеріалами справи, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 березня 2022 року.

Головуючий:

Судді: