Справа № 754/4888/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про поновлення строку для пред`явлення судового наказу до виконання № 754/4888/15-ц, виданого 02.04.2015 Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» звернулося до суду із заявою, в якій просить поновити строк пред`явлення до виконання судового наказу № 754/4888/15-ц, виданого 02.04.2015 Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» заборгованості.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 10.04.2016 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Кривошея Д.С. на підставі заяви представника ТОВ «Перший український експертний центр» про відкриття виконавчого провадження та оригіналу судового наказу № 754/4888/15-ц було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50298669. З моменту подання судового наказу до виконання представниками ТОВ «Перший український експертний центр» неодноразово направлялись до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва запити про хід виконання виконавчого провадження. 19.10.2021 на адресу ТОВ «Перший український експертний центр» надійшла відповідь на запит про хід виконання виконавчого провадження, якою було повідомлено, що 15.06.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Однак на поштову адресу ТОВ «Перший український експертний центр» оригінал судового наказу не надходив та був втрачений при пересилці. 12.01.2022 представник ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про отримання дубліката судового наказу № 754/4888/15-ц. За результатами розгляду заяви, 03.02.2022 Деснянський районним судом міста Києва постановлено ухвалу про задоволення заяви та видачу дубліката судового наказу, виданого 02.04.2015 у справі № 754/4888/15-ц. 19.08.2022 на адресу ТОВ «Перший український експертний центр» надійшов дублікат судового наказу, виданого 02.04.2015 у справі № 754/4888/15-ц, проте строк пред`явлення його до виконання пропущено, що унеможливлює його подальше пред`явлення для примусового виконання до органу виконавчої служби для виконання, що є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист. Станом на 23.08.2022 боржником рішення суду не виконано.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Вивчивши доводи заяви та матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 02.04.2015 Деснянським районним судом міста Києва видано судовий наказ № 754/4888/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 5764,59 грн. та судового збору у розмірі 121,80 грн.

22.02.2016 представником ТОВ «Перший український експертний центр» судовий наказ № 754/4888/15-ц було пред`явлено до виконання.

07.09.2021 представником ТОВ «Перший український експертний центр» направлено до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) запит про хід виконання виконавчого провадження.

05.10.2021 Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом повідомив заявника про те, що 10.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50298669; 15.06.2016 державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на майно боржника та про стягнення з боржника виконавчого збору; 15.06.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»; повторно судовий наказ №754/4888/15-ц, виданий 02.04.20015 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» заборгованості за житлово-комунальні послуги та послуги за утримання прибудинкової території у розмірі 5764,59 судового збору в сумі 121,80 грн. до відділу на виконання не надходив та на виконанні перебуває.

Як вказує заявник, на поштову адресу ТОВ «Перший український експертний центр» оригінал судового наказу не надходив та був втрачений при пересилці.

13.01.2022 представник ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про отримання дубліката судового наказу № 754/4888/15-ц.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03.02.2022 заяву про видачу дубліката виконавчого документа задоволено та постановлено видати дублікат судового наказу, виданого 02.04.2015 у справі № 754/4888/15-ц.

19.08.2022 ТОВ «Перший український експертний центр» отримав дублікат судового наказу, виданого 02.04.2015 у справі № 754/4888/15-ц, проте строк пред`явлення його до виконання пропущено.

Станом на дату подання стягувачем заяви про поновлення строку для пред`явлення судового наказу до виконання № 754/4888/15-ц, вказаний судовий наказ боржником не виконано.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожному гарантовано право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Відповідно до частини третьої статті 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Згідно з частиною 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження №14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону №1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (чинного на момент видачі судового наказу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Разом із тим, частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 23 Закону № 606-XIV у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина друга статті 23 Закону № 606-XIV).

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (частина третя статті 23 Закону № 606-XIV).

Аналогічні приписи містяться у частинах четвертій, п`ятій статті 12 Закону № 1404-VIII.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону № 606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12, від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12).

Однак в матеріалах справи відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення надісланого державною виконавчою службою стягувачу судового наказу до виконання № 754/4888/15-ц, виданого 02.04.2015 Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» заборгованості.

Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

З огляду на те, що оригінал судового наказу № 754/4888/15-ц, виданого 02.04.2015 Деснянським районним судом міста Києва, було втрачено після винесення постанови державного виконавця від 15.06.2016 про повернення виконавчого документа стягувача, що унеможливило його пред"явлення до виконання повторно, зважаючи на те, що ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03.02.2022 видано дублікат вказаного наказу, суд приходить до висновку, що стягувачем було пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Hornsby v. Greece», пункт 40).

За таких обстави, суд дійшов висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 260, 261, 354, 433 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про поновлення строку для пред`явлення судового наказу до виконання № 754/4888/15-ц, виданого 02.04.2015 Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» заборгованості задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» строк для пред`явлення судового наказу до виконання № 754/4888/15-ц, виданого 02.04.2015 Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» заборгованості.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК