Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2022 Справа №607/22591/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання за нею права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , як дочка померлої та спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та надалі продовжує проживати. Однак, у держнотконторі позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно на ім`я померлої.

Просить визнати за ним право власності (в порядку спадкування за законом) на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , загальною площею 96,4 кв.м., житловою площею 60,9 кв.м., яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судове засідання подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 ..

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.12.2010 року, ОСОБА_4 15.05.1992 року уклала шлюб із ОСОБА_5 , прізвище після укладення шлюбу їй присвоєно « ОСОБА_6 ».

Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої 03.11.2021 р. Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації №1372 вбачається, що станом на 01.01.2013 р. по обліку бюро, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 28.04.1989 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером 27. Державна реєстрація права власності зазначеного будинку не проведена.

02.11.2021 р. виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 , у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера «А» загальна площа приміщень становить 96,4 кв.м., житлова 60,9 кв.м.

Відповідно до виписки із Погосподарської книги від 15.11.2021 року №2-68, складеної Байківецькою сільською радою, членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 року в АДРЕСА_1 (на даний час АДРЕСА_1 були: голова двору ОСОБА_7 , 1928 р.н., дружина ОСОБА_2 , 1928 р.н., дочка ОСОБА_4 , 1969 р.н..

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч.2 ст.123 ЦК УPCP (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, вказане домоволодіння із надвірними спорудами належало ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в рівних долях на праві сумісної власності, тобто по 1/3 частині кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області).

Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частину спірного будинковолодіння з надвірними будівлями та спорудами.

Спадкодавець ОСОБА_2 30.10.2014 року вчинила заповіт, який посвідчений секретарем сільської Лозівської ради Тернопільського району Тернопільської області відповідно до якого, все майно, де б воно і чого не складалось, все, що їй буде належати на день смерті заповіла ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу вимог ч.1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, оскільки постійно по день смерті проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено довідкою, виданою 21.09.2021 року відділом «Центр надання адміністративних послуг» Байківецької сільської ради.

Інші спадкоємці, які б мали обов`язкову частку у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , відсутні.

Як вбачається із рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2011 року, яке набрало законної сили, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , Лозівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 .

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 23.11.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно частку житлового будинку АДРЕСА_1 за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно на ім`я померлої.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши за ним право власності (в порядку спадкування за заповітом) на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , загальною площею 96,4 кв.м., житловою площею 60,9 кв.м., яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності (в порядку спадкування за заповітом) на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого в АДРЕСА_1 , загальною площею 96,4 кв.м., житловою площею 60,9 кв.м., яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан