РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2720/21

26 серпня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Забейди А.В.

за участі учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Михайлова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Костопільської міської ради Рівненської області про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до Костопільської міської ради Рівненської області про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач працював сторожем адміністративного приміщення Костопільської міської ради згідно з цивільно-правовими договорами з серпня 2005 року до сiчня 2019 року.

На вказаній посаді позивач виконував своi посадовi (службові) обов`язки, дотримувався вимог посадової iнструкції, правил внутрішнього трудового розпорядку, користувався повагою в колективі, по дисциплінарної відповідальності не притягувався, неодноразово отримував грошові винагороди за досягнення в роботі, нагороджувався почесними грамотами за сумлінне виконання трудових обов`язків.

Проте, згідно розпорядження міського голови Костопільської міської ради N93-рк вiд 02.03.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », позивача з 03 березня 2021 року звільнено з посади сторожа адміністративного приміщення Костопільської міської ради у зв`язку зі скороченням штату працівник п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Підставами прийняття такого наказу зазначено: рiшення Костопільської міської ради №21 вiд 17.12.2020 року «Про затвердження структури, загальної чисельності апарату та виконавчого комітету Костопільської міської ради (з змінами і доповненнями), розпорядження міського голови від 31.12.2020 року «Про попередження працiвникiв Костопільської міської ради про наступне вивiльнення у порядку ст:49-2 Кодексу законів про працю України.

Вважає, що розпорядження міського голови Костопільської міської ради №93-рк від 02.03.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » є незаконним та прийнятим з порушенням норм трудового законодавства, порушенням процедури скорочення штату працiвникiв ради, порушує конституційні права на працю позивача.

Вказує, що працював сторожем адміністративного приміщення Костопільської міської ради та окрім нього сторожами працювали ще двоє осіб, які виконували свої трудові обов`язки позмінно (доба через дві) згідно графіків роботи і що у Костопільській міській раді не відбулось жодних змін в організації праці, оскільки із затвердженого на березень 2021 року графіку роботи сторожів адмінприміщення замість трьох сторожів, які виконували свою роботу в січні-лютому 2021 року, на роботу прийнято чотирьох сторожів, тобто штат сторожів адмінприміщення Костопільської міської ради збільшився, а тому звільнення позивача проведено з порушенням ст.49-2 КЗпП України.

Також вказує, що позивача не ознайомлено із розпорядженням міського голови від 31.12.2020 «Про попередження працівників Костопільської міської ради про наступне вивільнення у порядку ст.49-2 Кодексу законів про працю України» і що в порушення вимог ч.2 ст.49-2 КЗпП України відповідач не врахував, що позивач має переважне право на залишення на роботі, а також позивачу не було запропоновано будь-яку іншу роботу, чим порушено ч.3 ст.49-2 КЗпП України.

Зазначає, що оскаржуване розпорядження відповідача не містить суті, підстави та мотивів звільнення позивача у зв`язку із скороченням штату працівників згідно ч.1 ст.40 КЗпП України.

Вважає, що ігноруванням відповідачем норм трудового законодавства позивачу також було завдано моральну шкоду, яка виразилась у погіршенні відносин та втрати нормальних життєвих та професійних зв`язків, втрати віри в майбутнє та значного погіршення матеріального становища та значного погіршення здоров`я позивача. Розмір завданої моральної шкоди оцінює у 10000 грн.

З врахуванням уточнених позовних вимог просить визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови Костопільської міської ради №93-рк від 02 березня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити його на посаді сторожа адміністративного приміщення Костопільської міської ради з 03 березня 2021 року, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 03 березня 2021 року по 26 серпня 2022 року в сумі 151017,46 грн. без вирахування податків, стягнути завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн, допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 29.10.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.

Відповідачем Костопільською міською радою, подано відзив на позов.

Відзив мотивований тим, що вiдповiдно до рішення Костопільської міської ради від 17 грудня 2020 року №21 «Про затвердження структури, загальної чисельності апарату та виконавчого комітету Костопільської міської ради» затверджено структуру, загальну чисельність апарату та виконавчого комітету Костопільської міської ради. Згiдно з вищезазначеною структурою, загальною чисельністю апарату та виконавчого комітету Костопільської міської ради у структурі Костопільської міської ради «сторожів адміністративного приміщення» та обслуговуючого персоналу не передбачено взагалі.

Вiдповiдно до рішення Костопільської міської ради від 12 лютого 2021 року №79 «Про програму забезпечення цілодобового чергування, прибирання та ремонтів, пов`язаних з утриманням адміністративних приміщень та інших об`єктів комунального майна Костопільської міської ради на 2021-2022 роки затверджено програму забезпечення цілодобового чергування, прибирання та ремонтів, пов`язаних з утриманням адмiнiстративних приміщень та інших об`єктів комунального майна Костопільської міської ради на 2021-2022 роки одним iз заходiв якої є забезпечення цілодобового чергування в адмінприміщеннях Костопільської міської ради по вул.Незалежності, 7, м.Костопіль та вул.1-го Травня, 3, м.Костопіль. Виконавцем вищевказаного заходу є КП КМР «Костопількомунсервіс», яке є самостiйною юридичною особою, органiзовує та здійснює забезпечення цілодобового чергування в адмінприміщеннях Костопільської міської ради на власний розсуд в межах своїх штатних одиниць чи у інший спосіб передбачений чинним законодавством України.

Розпорядженням міського голови від 31.12.2020 №106-рк «Про попередження працівників Костопільської міської ради про наступне вивільнення у порядку ст.49-2 Кодексу законів про працю України» попереджено працівників Костопільської міської ради про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням штату працівників, у тому числі ОСОБА_1 , про що свідчить підпис останнього і оскільки відповідно до затвердженої структури, загальної чисельності апарату та виконавчого комітету міської ради сторожів адміністративного приміщення не передбаченого взагалі, то ОСОБА_1 не могло бути запропоновано переведення на іншу роботу в Костопільській міській раді.

Вказує, що з наданих позивачем документів щодо стану здоров`я неможливо дійти висновку, що саме внаслідок його звільнення вплинуло на його стан здоров`я, тобто відсутній причинний зв`язок між фактом звільнення позивача та завданням останньому моральної шкоди.

Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, а також додатково пояснив, що він не ознайомлювався із розпорядженням про попередження про наступне вивільнення від 31.12.2020 і фактично працював по 03.03.2021. Просить позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Михайлов В.О., в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що попередивши позивача 31.12.2020 про неступне вивільнення та фактично допустивши позивача з 01.03.2021 по 03.03.2021 до роботи, відповідач уклав з ним безстроковий трудовий договір і не мав права його звільняти. Також пояснив, що чисельність штату працівників Костопільської міської ради починаючи із 2021 року вже не передбачала посади сторожа адміністративного приміщення, але позивач отримував заробітну плату, що доводить укладення з ним безстрокового трудового договору та відсутність підстав для звільнення. Просив задоволити позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог Кодексу законів про працю України, було за два місяці попереджено позивача про звільнення, що останній не міг бути залишений на роботі чи переведений на іншу роботу в міській раді, оскільки затверджений на 2021 рік штатний розпис міської ради не передбачав посади сторожа адміністративних приміщень та будь якої посади обслуговуючого персоналу.

Щодо сторожів, які працюють з березня 2021 року, то останні працевлаштовані у комунальному підприємстві Костопільської міської ради «Костопількомунсервіс», яке є окремою юридичною особою і надає міській раді послуги з охорони адмінприміщень за затвердженою програмою, на виконання якої кошти виділяються з міського бюджету.

Також вказав, що міська рада не наділена повноваженнями працевлаштовувати позивача у іншій юридичній особі. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 із серпня 2005 року до січня 2019 року працював черговим в Костопільській міській раді згідно цивільно-правових договорів, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Костопільської міської ради №1789/02-08 від 09.03.2021.

04 січня 2019 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу в Костопільську міську раду сторожем адміністративного приміщення, що підтверджується записом №32 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , виданій 07.08.1981.

Рішенням Костопільської міської ради 17 грудня 2020 року прийнято №21 «Про затвердження структури, загальної чисельності апарату та виконавчого комітету Костопільської міської ради» затверджено структуру, загальна чисельність апарату та виконавчого комітету Костопільської міської ради у кількості 60 штатних одиниць. Згідно п.3 вказаного рішення, останнє набуває чинності з 01 січня 2021 року.

Із додатку до рішення Костопільською міською радою прийнято рішення №21 від 17 грудня 2020 року Структура, загальна чисельність апарату та виконавчого комітету Костопільської міської ради, вбачається, що посада «сторож адміністративного приміщення» у структурі відсутня.

31 грудня 2020 року міським головою видано розпорядження №160-рк «Про попередження працівників Костопільської міської ради про наступне вивільнення у порядку ст.49-2 Кодексу законів про працю України», відповідно до п.2 та п.3 якого фактичне вивільнення працівників здійснити шляхом видання окремого розпорядження не раніше, ніж через два місяці з дня цього розпорядження та ознайомити з цим розпорядженням під особистий підпис всіх зазначених у ньому осіб протягом одного робочого дня.

Із додатку 1 до розпорядження міського голови №160-рк від 31 грудня 2020 року Листок особистого ознайомлення з розпорядженням міського голови від 31.12.2020 №160-рк, вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлений із розпорядженням 31.12.2020, про що свідчить підпис останнього.

Судом також встановлено, що згідно графіку змінності сторожів Костопільської міської ради на січень 2021 року, який затверджений міським головою, ОСОБА_1 мав працювати 2, 5, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26, 29 січня, а згідно графіку змінності сторожів Костопільської міської ради на лютий 2021 року, який також затверджений міським головою, ОСОБА_1 мав працювати 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25, 28 лютого.

Рішенням Костопільської міської ради 12 лютого 2021 року №79 «Про програму забезпечення цілодобового чергування, прибирання та ремонтів, пов`язаних з утриманням адміністративних приміщень та інших об`єктів комунального майна Костопільської міської ради на 2021-2022 роки» затверджено програму забезпечення цілодобового чергування, прибирання та ремонтів, пов`язаних з утриманням адміністративних приміщень та інших об`єктів комунального майна Костопільської міської ради на 2021-2022 роки (пункт 1 рішення), яким доручено Управлінню фінансів Костопільської міської ради забезпечити фінансування програми (пункт 2 рішення).

Згідно Програми забезпечення цілодобового чергування, прибирання та ремонтів, пов`язаних з утриманням адміністративних приміщень та інших об`єктів комунального майна Костопільської міської ради на 2021-2022 роки, яка є додатком до рішення Костопільської міської ради 12 лютого 2021 року №79, виконавцем забезпечення цілодобового чергування в адмінприміщеннях є Комунальне підприємство Костопільської міської ради «Костопількомунсервіс», джерелом фінансування вказаних заходів міський бюджет.

Розпорядженням міського голови від 02 березня 2021 року №93-рк «Про звільнення ОСОБА_1 », позивача сторожа адміністративного приміщення Костопільської міської ради, звільнено з 03 березня 2021 року у зв`язку зі скороченням штату працівників (п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України) з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку. Доручено відділу бухгалтерського обліку виплатити ОСОБА_1 , компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 04.01.2020 по 03.01.2021, з 04.01.2021 по 03.03.2021.

Трудову книжку ОСОБА_1 видано 03.03.2021, про що свідчить запис №51 в Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них.

Згідно довідки виконавчого комітету Костопільської міської ради №22/03-09 від 07.02.2022, середня заробітна плата ОСОБА_1 за два місяці, що передують звільненню, становить 6072,40 грн, а саме за січень 2021 4866,44 грн, за лютий 2021 року 6000 грн.

Із графіку змінності та обліку використання робочого часу працівників (сторожів), що здійснюють цілодобову охорону адмінприміщення, території міської ради за адресою АДРЕСА_1 в березні 2021 року, який затверджений начальником відділу ЖКГ та комунальної власності 01.03.2021, вбачається, що охорону адмінприміщення, території міської ради здійснюють ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Судом також встановлено, що в період з 14.01.2021 по 22.01.2021 позивач ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні загальної терапії (кардіології) КНП «Березнівська центральна районна лікарня» з діагнозом: ІХС, Стенокардія напруги. ФК ІІІ. Прогресуючий перебіг. Кардіосклероз. Постійний ФП тахі-нормосистоліячний варіант. Ішемічна та аритмогенна КМП з дилатацією порожнини серця. Відносна недостатність МК, ТК. АГ ІІ помірна за рівнем АТ з частою варіабельністю АТ. СН ІІБ ФК ІІІ Двобічний гідроракс.

Вказане підтверджується виданими Комунальним некомерційним підприємством «Березнівська центральна районна лікарня» епікризом №183 та довідкою №4.

Також у період з 24.03.2021 по 30.09.2021 позивач ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні загальної терапії (кардіології) КНП «Березнівська центральна районна лікарня» з діагнозом: ІХС, Стенокардія напруги. ФК ІІІ. Прогресуючий перебіг. Кардіосклероз. Постійний ФП тахі-нормосистоліячний варіант. Ішемічна та аритмогенна КМП з дилатацією порожнини серця. Відносна недостатність МК, ТК. АГ ІІ помірна за рівнем АТ з частою варіабельністю АТ. СН ІІБ ФК ІІІ Двобічний гідроракс.

Вказана обставина підтверджується виданими Комунальним некомерційним підприємством «Березнівська центральна районна лікарня» епікризом №1524.

Крім того, судом встановлено, що Комунальним некомерційним підприємством «Березнівська центральна районна лікарня» видано позивачу ОСОБА_1 видано направлення в РОЛ у відділення кардіології на госпіталізацію з метою уточнення діагнозу та подальшої тактики ведення хворого.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.1, 3 ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Під час розгляду трудових спорів, пов`язаних зі звільненням відповідно ч.1 п.1 ст.40 КЗпП України, слід з`ясовувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Так судом встановлено, що рішенням Костопільської міської ради 17 грудня 2020 року №21 затверджено Структуру, загальну чисельність апарату та виконавчого комітету Костопільської міської ради, з якої вбачається, що посада «сторож адміністративного приміщення» у структурі Костопільської міської ради з 01.01.2021 відсутня.

Тобто, у відповідача відбулись зміни в організації виробництва і праці, а саме скорочення чисельності штату працівників, в тому числі посади позивача і останнього на підставі розпорядження міського голови від 31 грудня 2020 року №160-рк «Про попередження працівників Костопільської міської ради про наступне вивільнення у порядку ст.49-2 Кодексу законів про працю України» своєчасно попереджено про наступне вивільнення дата ознайомлення позивача з розпорядженням 31.12.2020.

Інша робота чи посада позивачу не пропонувались у зв`язку з відсутністю таких у Костопільській міській раді.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що у Костопільській міській раді не відбулось змін в організації праці з посиланням на графік чергувань сторожів на березень 2021 року, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а зокрема затвердженою та введеною в дію з 01.01.2021 Структурою, загальною чисельність апарату та виконавчого комітету Костопільської міської ради, де відсутня посада «сторожа адміністративного приміщення».

Кім того, графік чергування сторожів на березень 2021 року складений Комунальним підприємством Костопільської міської ради «Костопількомунсервіс», яке забезпечувало чергування з березня 2021 року у адміністративному приміщенні Костопільської міської ради згідно затвердженої рішенням Костопільської міської ради 12 лютого 2021 року №79 Програми забезпечення цілодобового чергування, прибирання та ремонтів, пов`язаних з утриманням адміністративних приміщень та інших об`єктів комунального майна Костопільської міської ради на 2021-2022 роки.

При цьому, до чергування залучались саме працівники комунального підприємства «Костопількомунсервіс».

Доказів протилежного суду не надано і судом таких доказів не здобуто.

Суд також не приймає до уваги доводи позивач про те, що останнього не було попереджено про наступне вивільнення за два місця, оскільки такі доводи спростовуються наявним підписом позивача від 31.12.2020 у додатку 1 до розпорядження міського голови №160-рк від 31 грудня 2020 року «Про попередження працівників Костопільської міської ради про наступне вивільнення у порядку ст.49-2 Кодексу законів про працю України».

Також суд не приймає до уваги доводи позивача про відсутність підстав для його звільнення у зв`язку із наявністю у останнього переважного права на залишення на роботі, оскільки, як встановлено судом, посада «сторож адміністративного приміщення» у Костопільській міській раді скорочена і будь-яка інша посада, обов`язки якої за своїм кваліфікаційним рівнем міг виконувати позивач, у відповідача відсутня.

Не заслуговують також на увагу доводи позивача про те, що фактичним допуском останнього до роботи після 01.03.2021 з останнім було укладено безстроковий трудовий договір, оскільки положення щодо продовження трудового договору на невизначений строк у разі, якщо після закінчення строку трудового договору трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, не розповсюджується на спірні правовідносини. Таке положення стосується передбачених пунктами 2 і 3 ст.23 КЗпП України трудових договорів, які укладаються на визначений строк, встановлений за погодженням сторін та які укладається на час виконання певної роботи.

Крім того, передбачений ч.1 ст.49-2 КЗпП України обв`язок про персональне попередження не пізніше ніж за два місяці про наступне вивільнення позивача відповідач виконав і звільнив позивача не раніше вказаного двомісячного терміну.

Щодо доводів позивача про те, що останньому можливо було запропонувати посаду в Комунальному підприємстві Костопільської міської ради «Костопількомунсервіс», то суд враховує, що вказане підприємство є окремою юридичною особою і Костопільська міська рада, яка має свій окремий штат працівників та відповідний затверджений штатний розпис не наділена повноваженнями працевлаштовувати будь-яких осіб в іншій юридичні особі, яка має свій окремий штатний розпис та самостійно здійснює прийняття на роботу працівників та їх звільнення з роботи.

Крім того, відповідно до ст.49-2 КЗпП України, при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю на підприємстві, де працювала така особа, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відтак, позивач не був позбавлений можливості самостійно працевлаштуватись або звернутись за допомогою у працевлаштуванні до відповідного центру зайнятості.

Так, Верховний Суд у Постанові від 07 вересня 2021 року у справі №306/2434/1, провадження №61-1771св20 вказує, що у правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року (провадження № 6-40цс15), зазначено, що оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Як встановлено судом, будь-які посади, які можливо було б запропонувати позивачу у зв`язку із скороченням штату у відповідача в період з 01.01.2021 та по момент звільнення були відсутні, а відтак відсутні підстави стверджувати, що відповідач порушив права позивача при його звільненні.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача про завдання останньому моральної шкоди внаслідок його звільнення, оскільки доказів погіршення відносин та втрати нормальних життєвих та професійних зв`язків, втрати віри в майбутнє та значного погіршення матеріального становища позивачем не надано і судом таких доказів не здобуто.

Також судом не здобуто доказів, що погіршення стану здоров`я позивача є наслідком його звільнення, оскільки діагноз, з яким позивач перебував на лікуванні, був діагностований позивачу в період з 14.01.2021 по 22.01.2021, а в подальшому з 24.03.2021.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ураховуючи викладене, повно всебічно та об`єктивно з`ясувавши усі обставини спірних правовідносин, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, і встановивши, що у відповідача відбулися зміни щодо штату та чисельності працівників, тобто відбулося скорочення посади, яку обіймав позивач і якого в установленому законом порядку було за два місяці попереджено про наступне звільнення та про неможливість запропонувати інші вакантні посади у зв`язку з їх відсутністю, дійшов висновку про те, що звільнення позивача із займаної посади відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства України, а відтак позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Костопільської міської ради Рівненської області про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (житель АДРЕСА_2 ).

Відповідач:

Костопільська міська рада Рівненської області (місце знаходження: м.Костопіль Рівненської області, вул.1-го Травня 3), .

Повне рішення складено

29 серпня 2022 року

СуддяЛ. А. Грипіч