УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 132/2730/21

провадження № 61-7955ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Калинівського районного суду Вінницької області

від 09 грудня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду

від 03 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 09 грудня

2021 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04 жовтня 2017 року Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А. А., зареєстрований в реєстрі за № 9620, про стягнення з ОСОБА_1 на користь

АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 30 квітня

2008 року у розмірі 2 294 554,18 грн. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 908,00 грн у відшкодування судового збору та 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Вказане судове рішення в апеляційному порядку, в частині стягнення витрат

на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн, оскаржило

АТ КБ «ПриватБанк».

Постановою Вінницького апеляційного суду від 03 березня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк»

на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

17 серпня 2022 року Колодочка П. О., який діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», надіслав на електронну пошту Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2021 року

та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 березня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. від 05 вересня 2022 року залишено без руху касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», та надано строк для усунення недоліків

до 05 жовтня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для надання документів на підтвердження повноважень Колодочка О. П. на подання касаційної скарги від імені

АТ КБ «ПриватБанк».

У встановлений суддею строк Колодочка П. О., який діє в інтересах

АТ КБ «ПриватБанк», надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків, відповідно до вимог вказаної вище ухвали суду.

Нормами статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень і АТ КБ «ПриватБанк» заявлено клопотання про поновлення цього строку, з посиланням на те, що ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2022 року повернуто касаційну скаргу. Копію вказаної ухвали отримано банком 18 липня 2022 року, та 17 серпня 2022 року повторно подано касаційну скаргу.

Враховуючи наведене, а також те, що повернення касаційної скарги

не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою, Верховний Суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої вказаної статті до витрат пов`язаних

з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані

з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може,

за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела

до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що разом з позовною заявою адвокат Хейніс О. Г. надав суду копію договору про надання правової допомоги

від 12 серпня 2021 року, копію додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової допомоги від 12 серпня 2021 року та квитанцію про оплату гонорару. Розмір гонорару адвоката Хейніса О. Г. за надання правової допомоги становить 25 000,00 грн

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 19-08/2021

від 12 серпня 2021 року ОСОБА_1 сплатив адвокату Хейнісу О. Г. грошові кошти за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі

25 000,00 грн.

Також, судами установлено, що АТ КБ «ПриватБанк» клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката Хейніса О. Г. та доказів їх неспівмірності не подавало.

З урахуванням вказаного, суд першої інстанції, з висновком якого погодився

й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення

з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 25 000,00 грн гонорару

за надання правничої допомоги.

Крім того, судом апеляційної інстанції установлено, що разом з відзивом

на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», представник ОСОБА_1 - адвокат Хейніс О. Г. надав копію додаткової угоди № 2 до Договору про надання правової допомоги від 13 січня 2022 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 13 січня 2022 року № 79/2022 про оплату гонорару в розмірі 5 000,00 грн.

Таким чином, обґрунтованим є висновок апеляційного суду про стягнення

з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції, в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень свідчить,

що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Ураховуючи наведене, судові рішення ухваленоз дотриманням норм матеріального та процесуального права. Правильне застосування норм права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування

чи тлумачення.

Керуючись статтею 390, частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» строк

на касаційне оскарження рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2021 року та постанови Вінницького апеляційного суду

від 03 березня 2022 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2021 року

та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 березня 2022 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити на адресу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська