Справа № 346/5122/21
Провадження № 2/346/287/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді П`ятковського В.І.,
з участю: секретаря Матушевської Г.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії,
Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , на підставі договорів купівлі-продажу.
Під вказаним будинком в користуванні є земельна ділянка загальною площею 489,5 кв.м., яка була закріплена за будинком рішенням Коломийської міської ради №315 від 13.08.1953 року.
Між співвласниками будинку АДРЕСА_3 , ще до моменту придбання ним квартир, склався порядок користування цією земельною ділянкою.
Вказує, що з метою виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, позивач звернувся до сертифікованого інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_3 із заявою для проведення геодезичної зйомки.
Тобто дане накладення існує тільки в Державному земельному кадастрі. На місцевості земельна ділянка відповідачки межує з його земельною ділянкою. Та жодних спорів між ними, щодо землекористування немає.
Вважає, що таке накладення земельної ділянки відповідачки на його приватну власність, виникло внаслідок внесення неточних координат земельної ділянки відповідачки до Державного земельного кадастру. Тобто інженер землевпорядник який виготовляв технічну документацію із землеустрою, на земельну ділянку відповідачки, при її формуванні допустив помилку та розташував її у координатах, які накладаються на будинок АДРЕСА_3 , тому при реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі її було невірно розміщено.
Для усунення даної накладки достатньо того, щоб у сітку координат Державного земельного кадастру було внесено виправлення на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Однак ці дії вчиняються лише за згодою власника земельної ділянки.
Проте, відповідачка відмовляється добровільно виконати такі дії, у зв`язку із чим він змушений звертатися до суду.
В судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Юркевич подала заяву про розгляд справи в її та позивача відсутності, позов підтримала.
Відповідачка будучи належно повідомлена про час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку у судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд до відома не поклала.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків.
Згідно вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За приписами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 11 ЗУ «Про державний земельний кадастр», відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів.
Згідно абзацу 3 пункту 4 розділу 7 ЗУ « Про державний земельний кадастр» у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам;такі зміни можуть бути внесені тільки за згодою власника земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Судом встановлено, що позивачу на підставі договорів купівлі-продажу квартир від 19 червня 2021 року, посвідчених приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Яцком П.П., належать квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с. 9-13). Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 червня 2021 року (а.с. 14).
Таким чином, зважаючи на те, що накладення земельних ділянок є очевидним, та відбулося у зв`язку із помилкою при внесенні координат земельної ділянки відповідачки до Державного земельного кадастру, і вказана помилка порушує законні права та інтереси позивача, як власника у користуванні і розпорядженні його власністю, та з урахуванням відмови відповідачки як власника суміжної земельної ділянки здійснити дії щодо виправлення вказаної помилки, яке можливе лише за її згодою, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і підлягаючими до задоволення.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При звернення до суду із вказаним позовом позивач поніс витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн, які підлягають стягненню з відповідачки, оскільки викликані захистом порушеного права.
На підставі наведеного та ст.ст. 125, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 4, 11 Законом України «Про державний земельний кадастр», керуючись ст.ст. 4, 10,12, 76 - 81, 133, 141,263-265, 268, 280-285 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 жителя АДРЕСА_5 908 грн сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу
Повний текст рішення складено 17 березня 2022 року.
Суддя П`ятковський В. І.