Справа №201/2845/22
Провадження № 2/201/2061/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Помельнікової Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

18.05.2022р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 3-5).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 07.06.2022р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№13).

Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 03.07.2010р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №391. Від шлюбу у них з чоловіком спільних дітей немає. Вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, причиною припинення шлюбних стосунків є протилежні погляди на шлюб, між подружжям втрачено почуття любові та поваги. Вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, позивачка проживає закордоном, отже остання вважає, що родина розпалася остаточно, примирення з чоловіком неможливе.

Сторони (їх представники) в судове засідання 20.09.2022р. не з`явилися.

Позивачка в заявах до суду від 18.07.2022р. (а.с. № 20) та від 19.09.2022р. (а.с. № 29), які надійшли на е/пошту суду, підтримала позовні вимоги. В заяві від 19.09.2022р. позивачка додатково зазначила, що вони з чоловіком остаточно припинили шлюбні відносин близько п`яти років назад.

Також в цих заявах позивачка просила суд розглядати справу за її відсутності та не надавати їм з відповідачем строк для примирення, зазначила, що після розірвання шлюбу бажає собі залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідач в судові засідання по справі, які були призначені на 21.07.2022р. та 20.09.2022р. повторно не з,явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, а саме за адресою реєстрації місця проживання, яка підтверджена відповіддю ВОМІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області (а.с.№12), у справі наявні 2 поштових повідомлення про отримання, як судових повісток, так і копії позовної заяви (а.с. № 17, 24).

Також про дату судового засідання 20.09.2022р. відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 26).

Про причини неявки ОСОБА_2 суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав, а також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України.

З урахуванням заяв позивачки від 18.07.2022р. та від 19.09.2022р., повторної неявки відповідача при належному повідомлені про дати судових засідань, суд у відповідності до положень ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 20.09.2022р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Підстав для ухвалення у справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, а саме те, що позивачка ні по тексту позову, ні по тексту заяв до суду від 18.07.2022р. та 19.09.2022р., не надала згоду на ухвалення заочного рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивачки від 18.07.2022р. та від 19.09.2022р., вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.07.2010р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №391 (а.с. №6).

Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає.

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя та сім`ю, на підставі чого подружжя втратило почуття любові та поваги та, що в подальшому призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Сторони припинили шлюбні відносини, зі слів позивачки, близько п`яти років назад, та з того часу не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, позивачка проживає закордоном.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів позивачки, близько п`яти років назад, з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

По тексту рішення суду період та причина остаточного припинення шлюбних стосунків зазначається, виходячи з тих причин та строків, які зазначені по тексту позову та в заяві позивачки від 19.09.2022р. (а.с. № 29), а також виходячи з того, що відповідач, отримавши особисто копію позову з додатками (а.с. № 17), заперечень щодо розірвання шлюбу та причин припинення шлюбних відносин суду не скерував.

Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання не виявила бажання повертати собі прізвище, яке у неї було до реєстрації шлюбу (а.с. № 5).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992грн. 40коп. (а.с.№2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03.07.2010р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №391 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які не мають спільних дітей - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.