Справа № 487/1642/22
Провадження № 2/487/1531/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19 вересня 2022 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді: Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання: Трелі Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

01.06.2022 ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, служба у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона мешкає зі своєю сім'єю за адресою АДРЕСА_1 . З ІНФОРМАЦІЯ_2 у її сім'ї постійно проживає її малолітній племінник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про народження дитини у графі батьки зазначені батько ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідачі добровільно залишили проживати у неї свого сина ОСОБА_4 та письмово надали їй згоду на виховання дитини. З цього часу вона виховує, піклується та утримує малолітню дитину. Деякій час батьки матеріально підтримували сина, але з початку 2020 року на утримання дитини кошти не надають. Відповідачі не вітають сина зі святами, днем народження, не дарять йому подарунки, не купують одяг, продукти, солодощі та інше. Відповідачі не цікавляться станом здоров`я дитини та його потребами. Вони не піклуються про розвиток дитини, не цікавляться його всесвітом, не готують його до подальшого життя, вони нехтують своїми батьківськими обов`язками. Вона та її сім`я повність взяла на себе піклування про дитину, матеріально забезпечують ОСОБА_4 усім необхідним, харчуванням, лікуванням, доглядом, що безумовно відображається на її фізичному розвитку, взаємодії з іншими, створюють умови для отримання ним належної освіти та підготовки до самостійного життя. Вважає, що батьки малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самоусунулись від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, тому їх необхідно позбавити батьківських прав та стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу з кожного з батьків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10.06.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.09.2022 року закрито підготовче засідання та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач та її представник адвокат Мілюченко В.А. до судового засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просили проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідачі до судового засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без представника служби, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Суд вважає, за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , у свідоцтві про народження якого батьками зазначені батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Наказом начальника служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради №33 від 18.02.2022 року про тимчасове влаштування дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в родину тітки ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідальність за життя та здоров`я дитини покладено на ОСОБА_1 .

Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Гавеля О.О. 30.07.2019 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , батьки малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надають свою згоду на проживання їх малолітнього сина з його рідною тіткою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та не заперечують проти виховання нею їх сина, яка буде здійснювати відповідний нагляд за дитиною, нести відповідальність за життя, здоров`я і безпеку їх сина протягом трьох років з моменту підписання цієї заяви, вирішувати усі питання відносно дитини, які можуть виникнути, діяти в інтересах дитини.

Згідно акту обстеження умов проживання №33 від 17.02.2022 року, проведено обстеження умов проживання: АДРЕСА_1 . Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: дитина має окрему кімнату, де розташований диван, меблева стінка, робоче місце. Дитина забезпечена одягом за сезоном, взуттям, речами першої необхідності, засобами гігієни. За цією адресою проживає і має постійне місце реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина повідомила, що їй комфортно проживати у тітки, батьків давно не бачила. Тітка повідомила, що бажає в судовому порядку позбавити батьків племінника батьківських прав та оформити опіку над дитиною.

З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.08.2021 громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернулась до служби у справах дітей Мішково-Погорілівської сільської ради з клопотанням розглянути питанням про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , за їх нотаріально посвідченою заявою (серія ННН 113363 від 30.07.2019) на виховання він був переданий до тітки, рідної сестри батька, ОСОБА_1 , строком на 3 роки. За цей час, дитина ні в чому не відчувала потреби, громадянка ОСОБА_1 забезпечувала хлопчика усім необхідним, харчувала, доглядала, лікувала. Створювала необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. Хлопець навчається в Миколаївській ЗОШ 1-Ш ст. 17 м. Миколаєва. Згідно характеристики адміністрації школи, дитина добре розвинута, активна, практична, допитлива, дружня до однолітків. Зазначають, що вихованням займається тітка, батьки до школи не приходять, успіхами сина не цікавляться. Громадянин ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, з 28 квітня 2021 року матеріально не допомагає, з сином не бачиться і не спілкується, зловживає спиртними напоями. Мати, ОСОБА_3 , уродженка м. Київ, зникла в невідомому напрямку. Виходячи з вищенаведеного Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївського району, Миколаївської області, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки №118 від 02.04.2021 директора Миколаївської загальноосвітньої школи №17, у школі з першого класу навчається ОСОБА_4 , 2012 року народження. За весь час навчання вихованням учня займається ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 не цікавляться навчанням сина, не відвідують батьківські збори, класні свята, батьківський всеобуч. Залишаються поза освітнім процесом. Вихованням сина не займаються.

Із повідомлення начальника служби у справах дітей та сімї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області №64 від 25.01.2022 року з січня місяця 2021 року гр. ОСОБА_3 за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 не проживає, її матері гр. ОСОБА_6 місце проживання/перебування доньки гр. ОСОБА_3 не відомо.

Згідно повідомлення начальника Миколаївського районного управління поліції в Миколаївській області №5-84/50-21 від 16.08.2021 року щодо надання інформації про розшук громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В ході перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_3 розшукувалась Миколаївським РУП ГУНП в Миколаївській області як безвісти зникла особа. В ході проведення розшуковик заходів, 22.04.2021р. місцезнаходження гр. ОСОБА_3 було встановлено, кримінальних правопорушень відносно неї скоєно не було. В своїй заяві гр. ОСОБА_3 повідомила, що не бажає підтримувати зв`язок із своїми рідними та повідомляти їх про своє місце знаходження.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_1 є її матір`ю. ОСОБА_2 є рідним братом її матері та її дядьком. ОСОБА_3 дружина її дядька. ОСОБА_4 син її дядька ОСОБА_2 , її двоюрідний брат. Вона разом з чоловіком та батьками мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Приблизно з літа 2019 року разом з ними став проживати її двоюрідний брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 домовились з її матір`ю ОСОБА_1 , що деякій час їх син ОСОБА_4 поживе у них в родині. Їй відомо, що вони надали нотаріальну згоду на проживання дитини. При цьому вони пообіцяли що будуть утримували дитину, тобто надавати ОСОБА_1 гроші на дитину. Дійсно, в продовж не тривалого часу ОСОБА_2 надавав матері кошти для утримання дитини. ОСОБА_4 у цей час пішов до 1 класу, то до школи збирали його вони, а не батьки. ОСОБА_1 купила дитині усе необхідне для школи. Приблизно з початку 2021 року вони перестали надавати гроші для дитини, приїжджати к сину та спілкуватись з ним. З часу проживання дитини ОСОБА_4 у сім`ї ОСОБА_1 його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 життям та здоров`ям сина не цікавляться. Вони не були на 1 вересня коли дитина пішла до 2 класу. Дитину не вітають зі святами та днем народження, він не разу з того часу як мешкає у них, не отримував від батьків подарунків. Жодного разу вони не відвідували батьківських зборів, не робили з сином домашні завдання. Ані ОСОБА_2 ані ОСОБА_3 на займались лікуванням дитини. Вони не знають як навчається син, з кім спілкується, чим цікавиться. Батьки не готують сина до самостійного життя. Одяг, їжу, іграшки та інше для сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не купують. Вони не дзвонять дитині, останній раз дитина бачила батьків більше року назад. Батьки самоусунулись від утримання, виховання та зайняття розвитком сина. Утриманням та життям дитини займається її матір ОСОБА_1 . Вона робить усе як для рідної дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 27.06.2022 року, батьки залишили дитину, ОСОБА_4 на утримання тітки. ОСОБА_1 . Деякий час допомагали матеріально утримувати дитину, проте на цей час повністю усунулися від виконання батьківських обов`язків.

Позивачка намагалася залучити батьків до утримання дитини. У 2021 році зверталася до Миколаївського районного управління поліції щодо розшуку матері дитини та 16.08.2021 отримала відповідь, що поліцією встановлено місце знаходження матері, ОСОБА_3 , яки подала їм заяву про небажання спілкуватися з родичами та повідомляти свою адресу.

За зверненням адвоката Миколаївського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги до служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області встановлено, що мати, ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_2 не проживає, родичам місце перебування її не відомо.

Що стосується батька дитини, то відповідно до характеристики наданої Мішково-Погорілівською сільською радою від 17.06.2022, ОСОБА_2 проживає у с. Каравелове Миколаївського району, не працює, переймається випадковими заробітками, зловживає спиртними напоями, мас судимість за скоєння тяжкого злочину.

Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, за зверненням тітки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 перевірила дитину за адресою: АДРЕСА_4, та встановила, що дитина дійсно проживає за зазначеною адресою без батьків.

За таких обставин 18.02.2022 дитина взята на облік служби у справах дітей адміністрації Заводського району та передана на тимчасове влаштуванні тітці, ОСОБА_1 до вирішення питання подальшого влаштування дитини.

В ході бесіди з дитиною службою у справах дітей встановлено, що батьків давно не бачив, не спілкується та не отримує від них подарунків на свята.

Дитина, ОСОБА_4 є учнем Миколаївської загальноосвітньої школи № 17. За інформацією закладу, дитина навчається у шкоді з 1 класу, вихованням та освітою дитини займається тітка, ОСОБА_1 , батьки навчанням сина не цікавляться, не відвідують батьківські збори, класні свята, дитину не виховують.

За інформацією КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» дитина перебуває під наглядом сімейного лікаря.

Згідно статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, мас право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів,

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.

Однак, відповідачі усунулися від виховання дитини.

Питання виконання батьками, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , батьківських обов`язків розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини Миколаївської міської ради 23.06.2022. За результатом розгляду комісія дійшла висновку, що батьки ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймають участі у вихованні та утриманні дитини.

Враховуючи вищезазначене, керуючись інтересами дитини, беручи до уваги її думку відповідно до ст.ст. 19, 150, 164, 171 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно дитини, ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Викладені у позовній заяві та у висновку органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради обставини також знайшли своє підтвердження іншими матеріалами справи.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до положень статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд бере до уваги надані позивачем докази щодо ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого строку.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідачів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частини 2, 3 статті 166 Сімейного кодексу України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням якнайкращих інтересів дитини є такими, що підлягають задоволенню, оскільки беззаперечно встановлено факт свідомого нехтування відповідачами своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню пропорційно з відповідачів в дохід держави та на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 141, 265-267, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 166, 180 - 182 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 496,20 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Треті особи: Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради,місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, .

Служба у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради,місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Погранична, 9, .

Суддя: В.О. Гаврасієнко