Номер провадження 2/754/2402/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22 серпня 2022 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання: Довгань Г.А.

представника позивача: адвоката Кича Д.О.

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «КИЇВСІЛЬЕЛЕКТРО» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договором оренди з нарахуванням штрафних санкцій-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Приватне акціонерне товариство «Київсільелектро» (далі - ПАТ «Київсільелектро») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди з нарахуванням штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ОСОБА_1 та ПрАТ «Київсільелектро» укладено договір № 80 від 01.11.2020 Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець здає у оренду приміщення під виробництво меблів площею 300 кв. м. Вартість оренди становить 9 000,00 грн. без ПДВ на місяць, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 3, комунальні послуги - 150,00 грн. Згідно п. 3.2. орендна плата за договором складає на місяць в гривнях: вартість оренди без ПДВ - 9 150,00, ПДВ 1 830,00 грн. разом до сплати за місяць - 10 980,00 грн. Згідно п. 3.5. договору, орендна плата нараховується з моменту підписання договору. В подальшому, між сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 01.08.2021 до договору № 80 від 01.11.2020, якою змінено (зменшено) орендовану площу до 150 м. кв. а таож ціну оренди. Згідно до п. 1.2 додаткової угоди № 1 орендна плата після зменшення площі буде становити:

Вартість оренди без ПДВ - 4 500,00; ПДВ - 900,00 грн.; разом 5 400,00 грн. Комунальні послуги - 150 грн., ПДВ 30 грн. Разом вартість оренди становить з комунальними послугами - -5 580,00 грн. Додаткова угода набрала чинності з моменту підписання з 01.08.2021. Інші умови договору № 80 від 01.11.2020 залишено без змін. Отже з 01.11.2020 по 31.07.2021 діяла умова про орендну плату в розмірі 10 980,00 грн. на місяць, а з 01.08.2021 по 01.10.2021 діяла умова про орендну плату в розмірі 5 580,00 грн. Крім того, відповідно до п. 3.6 договору електроенергія нараховується щомісячно згідно з показників лічильника з урахуванням втрат. Отже остаточна сума плати за місяць складається з 30 грн./м. кв. фіксованої плати за орендовану площу та 150 грн. фіксованої плати за частину комунальних послуг (вивіз сміття, технічна каналізація тощо). А також, додатково до сплати орендодавцем нараховується компенсація плати за комунальні послуги нараховані згідно показників лічильника (електроенергія). Пунктом 3.3. договору передбачено, що орендар перераховує орендодавцю орендну плату та інші платежі до 10-го числа наступного місяця за звітним, згідно виставленого рахунку. З початку дії договору № 80 орендодавцем нараховано орендарю - 116 252 ,00 грн. 116 253,98 грн. За весь період дії договору орендар здійснив всього два платежі на загальну суму - 23 000,00 грн., що видно з підсумкової виписки по рахунку ПрАТ «Київсільелектро» за 05.03.2021. Інших коштів від відповідача позивач не отримував. Оскільки в призначенні платежу не зазначено період оренди за який виконується оплата, орендодавець провів зарахування зазначених коштів на періоди, заборгованість за які виникла раніше - на листопад та частково грудень 2020 року. З урахуванням оплати в сумі 23 000,00 грн. від 05.03.2021, взаємні розрахунки сторін за період з 01.11.2020 по 30.09.2021 заборгованість складає 93 253,98 грн. З урахуванням часткової оплати заборгованості, станом на дату звернення з позовом до суду, невиконанні грошові зобов`язання відповідача за період з 01.11.2020 до 30.09.2021. Згідно п. 6.3 договору оренди у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості, шість місяців - 10% від суми заборгованості. Позивач вважає, що штрафна санкція має нараховуватися виходячи з місячної орендної плати в розмірі 10 980,00 грн./міс. (з 01.11.2020 по 31.07.21) та в розмірі 5 580,00 грн./міс. (з 01.08.2021 по 30.09.2021) - позивач не нараховує штраф на суми компенсації вартості електроенергії. За період з 01.11.2020 по 30.09.2021 по орендній платі складає - 88 020,00 грн. Отже, згідно п. 6.3 договору відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача штраф у розмірі 88 020,00 грн. * 10% = 8 802,00 грн. Загальна сума до сплати 102 055,00 грн.

З урахуванням викладеного ПАТ «Київсільелектро» просить стягнути з ОСОБА_1 93 253,98 грн. основної суми боргу по договору № 80 оренди від 01 листопада 2020 року, штраф у розмірі 8 802,00 грн., а також витрати на оплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою судді від 24 грудня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

17 червня 2022 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що оплатив не 23 000,00 грн., як вказує позивач, а 53 000,00 грн. Враховуючи викладене просив частково відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не вірно було розраховано період нарахування, та суми основної заборгованості і відповідно штрафні санкції.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на доводи позовної заяви та відповіді на відзив, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, свої заперечення обґрунтовував доводами відзиву та просив відмовити у задоволенні позову частково.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.

Між ОСОБА_1 та ПрАТ «Київсільелектро» укладено договір № 80 від 01.11.2020 Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець здає у оренду приміщення під виробництво меблів площею 300 кв. м. Вартість оренди становить 9 000,00 грн. без ПДВ на місяць, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 3, комунальні послуги - 150,00 грн. Згідно п. 3.2. орендна плата за договором складає на місяць в гривнях: вартість оренди без ПДВ - 9 150,00, ПДВ 1 830,00 грн. разом до сплати за місяць - 10 980,00 грн. Згідно п. 3.5. договору, орендна плата нараховується з моменту підписання договору. В подальшому, між сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 01.08.2021 до договору № 80 від 01.11.2020, якою змінено (зменшено) орендовану площу до 150 м. кв. а таож ціну оренди. Згідно до п. 1.2 додаткової угоди № 1 орендна плата після зменшення площі буде становити:

Вартість оренди без ПДВ - 4 500,00; ПДВ - 900,00 грн.; разом 5 400,00 грн. Комунальні послуги - 150 грн., ПДВ 30 грн. Разом вартість оренди становить з комунальними послугами - -5 580,00 грн. Додаткова угода набрала чинності з моменту підписання з 01.08.2021. Інші умови договору № 80 від 01.11.2020 залишено без змін. Отже з 01.11.2020 по 31.07.2021 діяла умова про орендну плату в розмірі 10 980,00 грн. на місяць, а з 01.08.2021 по 01.10.2021 діяла умова про орендну плату в розмірі 5 580,00 грн. Крім того, відповідно до п. 3.6 договору електроенергія нараховується щомісячно згідно з показників лічильника з урахуванням втрат. Отже остаточна сума плати за місяць складається з 30 грн./м. кв. фіксованої плати за орендовану площу та 150 грн. фіксованої плати за частину комунальних послуг (вивіз сміття, технічна каналізація тощо). А також, додатково до сплати орендодавцем нараховується компенсація плати за комунальні послуги нараховані згідно показників лічильника (електроенергія). Пунктом 3.3. договору передбачено, що орендар перераховує орендодавцю орендну плату та інші платежі до 10-го числа наступного місяця за звітним, згідно виставленого рахунку. З початку дії договору № 80 орендодавцем нараховано орендарю - 116 252 ,00 грн. 116 253,98 грн. За весь період дії договору орендар здійснив всього два платежі на загальну суму - 23 000,00 грн., що видно з підсумкової виписки по рахунку ПрАТ «Київсільелектро» за 05.03.2021. Інших коштів від відповідача позивач не отримував. Оскільки в призначенні платежу не зазначено період оренди за який виконується оплата, орендодавець провів зарахування зазначених коштів на періоди, заборгованість за які виникла раніше - на листопад та частково грудень 2020 року. З урахуванням оплати в сумі 23 000,00 грн. від 05.03.2021, взаємні розрахунки сторін за період з 01.11.2020 по 30.09.2021 заборгованість складає 93 253,98 грн. З урахуванням часткової оплати заборгованості, станом на дату звернення з позовом до суду, невиконанні грошові зобов`язання відповідача за період з 01.11.2020 до 30.09.2021. Згідно п. 6.3 договору оренди у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості, шість місяців - 10% від суми заборгованості. Позивач вважає, що штрафна санкція має нараховуватися виходячи з місячної орендної плати в розмірі 10 980,00 грн./міс. (з 01.11.2020 по 31.07.21) та в розмірі 5 580,00 грн./міс. (з 01.08.2021 по 30.09.2021) - позивач не нараховує штраф на суми компенсації вартості електроенергії. За період з 01.11.2020 по 30.09.2021 по орендній платі складає - 88 020,00 грн. Отже, згідно п. 6.3 договору відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача штраф у розмірі 88 020,00 грн. * 10% = 8 802,00 грн. Загальна сума до сплати 102 055,00 грн.

За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частиною 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав т обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За умовами ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язаннь є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

Частинами 5, 6 ст. 762 ЦК України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

Згідно зі статтями 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право позивача стягнути штраф та пеню, на які суд вище посилався, передбачено умовами Договору (пункти 3.6.-3.8.) і не суперечить змісту господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України та ст. 230 ГК України пеня та штраф є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У зв`язку з чим, у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що не суперечить положенням ст. 61 Конституції України і відповідає встановленій ст. 627 ЦК України свободі договору, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зазначена правова позиція у господарсько-правових відносинах висвітлена в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 17 травня 2018 року № 910/6046/16.

Відтак розрахунок основної суми боргу по Договору № 80 від 01 листопада 2020 року, штрафу відповідає умовам Договору та матеріалам справи, а тому позовні вимоги заявлені ПАТ «Київсільелектро» правомірно, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київсільелектро» слід стягнути 93 252,98 грн. основної суми боргу по Договору № 80 від 01 листопада 2020 року, 8 802,00 грн. штрафу, при цьому суд враховує, що жодних доказів відповідачем на пітвердження сплати коштів у більшому розмірі ніж зазначено позивачем - не надано, а судом не встановлено.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «КИЇВСІЛЬЕЛЕКТРО» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договором оренди з нарахуванням штрафних санкцій - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «КИЇВСІЛЬЕЛЕКТРО» 102055,98 грн. заборгованість за договором оренди з нарахованими штрафними санкціями та понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору 2270,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 23.08.2022 року.

Суддя: Н.Г.Таран