06 вересня 2022 року місто Київ
Єдиний унікальний номер справи 756/7021/13-ц
У Х В А Л А

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вербової І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2013 року, постановлену під головуванням судді Тітова М.Ю., у справі за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Льовіна А.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2013 року подання Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, задоволено, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 , у праві виїзду за межі України до виконання нею добровільно або в примусовому порядку рішення суду, на підставі якого видано виконавчі документи.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 13 серпня 2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, перевіривши дотримання процесуальних строків на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційну скаргу на відповідність вимогам статті 356 ЦПК України, у тому числі повноваження особи, що подала апеляційну скаргу, сплату судового збору та його зарахування на відповідний розрахунковий рахунок, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день подання апеляційної скарги становить 496 грн. 20 коп.

Враховуючи наведене, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху та надання строку для сплати судового збору виходячи зі ставок судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір», в розмірі 496 грн. 20 коп.

Зазначена сума судового збору повинна бути сплачена на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (рахунок отримувача) - UA0026010, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Солом`ян. р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (адм. подат.), код Банку отримувача (МФО) - 899998. Суду необхідно надати оригінал платіжного документа про сплату (доплату) судового збору, для приєднання до матеріалів справи.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала постановлена судом 22 травня 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 13 серпня 2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу.

З вказаного вбачається, що скаржником направлено апеляційну скаргу зі спливом більш ніж дев`яти років з часу постановлення ухвали судом першої інстанції.

На обґрунтування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, скаржник посилалася на те, що вона не приймала участі у розгляді справи, а копію оскаржуваної ухвали, не отримувала. У апеляційній скарзі скаржник також зазначила, що про оскаржувану ухвалу їй стало відомо 10 серпня 2022 року з ЄДРСР.

Щодо вищевказаних підстав пропуску на апеляційне оскарження ухвали суду, слід зазначити наступне.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що:

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами» (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року)

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Посилаючись на те, що про оскаржувану ухвалу скаржнику стало відомо з ЄДРСР лише 10 серпня 2022 року, остання не зазначає, за яких обставин їй стало відомо про оскаржуване нею судове рішення. Адже, як вбачається з ЄДРСР, оскаржувана ухвала була зареєстрована та оприлюднена 24 травня 2013 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Тобто скаржник мала можливість ознайомитися зі змістом оскаржуваної ухвали значно раніше. Таким чином, для того, щоб суд апеляційної інстанції міг дійти висновку про те, що про наявність оскаржуваної ухвали скаржнику дійсно стало відомо лише 10 серпня 2022 року, суду потрібно встановити обставини, які передували зазначеному. На даний же час, за відсутності зазначених скаржником обставин, за яких їй стало відомо про оскаржувану ухвалу, відсутні підстави вважати, що про наявність оскаржуваної ухвали скаржнику стало відомо лише 10 серпня 2022 року.

Крім того, у апеляційній скарзі скаржник також зазначає, що з АСВП їй стало відомо, що ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві відкривалось виконавче провадження про стягнення з неї грошових коштів за виконавчим написом 01 грудня 2011 року № 2328 на користь ОСОБА_3 . На адресу скаржника постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з неї коштів, не надходила, про існування виконавчого провадження останній не було відомо до 2022 року. При зверненні до виконавчої служби інформації щодо виконавчого провадження скаржнику надано не було, а зазначено, що виконавче провадження знищено за закінченням строку зберігання. При цьому, скаржником не зазначено та не надано доказів на підтвердження того, коли саме останній стало відомо про наявність виконавчого провадження відносно неї, коли вона зверталася до виконавчої служби щодо інформації про виконавчого провадження відносно неї, коли та яку інформацію їй було надано виконавчою службою. Зазначені обставини також впливають на встановлення судом обставин, щодо можливої дати обізнаності скаржника з наявністю оскаржуваної ухвали.

Отже, для можливості вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, скаржнику необхідно зазначити обставини, за яких їй стало відомо про наявність оскаржуваної ухвали суду, зазначити та надати докази на підтвердження того, коли саме останній стало відомо про наявність виконавчого провадження відносно неї, коли вона зверталася до виконавчої служби щодо інформації про виконавчого провадження відносно неї, коли та яку інформацію їй було надано виконавчою службою.

Також, скаржник має право навести інші підстави пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, які вона вважає поважними.

Враховуючи наведене, зазначені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, за наведених судом обставин, не можна визнати поважними.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Частинами 1,2 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для виконання вимог даної ухвали.

Керуючись статтями 185, 356-357 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2013 року, - залишити без руху.

Надати строк на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог ухвали щодо зазначення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, скаржнику може бути відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а у разі не сплати судового збору, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що її подала.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: І.М. Вербова