Ухвала

12 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 450/2799/18

провадження № 61-8242ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Моісєєва Ольга Ярославівна, ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу удаваним у частині покупця ОСОБА_1 , визнання ОСОБА_2 покупцем за договором купівлі-продажу, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1040 кв.м в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Моісєєва Ольга Ярославівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання факту проживання однією сім`єю, визнання об`єктами права спільної сумісної власності будівельних матеріалів, квартири та земельних ділянок, поділ спільного майна, стягнення компенсації за 1/2 частку у майні, яке було сумісною власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 23 серпня 2022 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що касаційна скарга та доданих до неї матеріалів, подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження.

Оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена 14 лютого 2022 року. Повний текст постанови складено 23 лютого 2022 року. Касаційна скарга ОСОБА_1 здана до поштового відділення 23 серпня 2022 року, що підтверджується відтиском штемпеля на поштовому конверті. Тобто з пропуском, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 25 березня 2022 року.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі та додане до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження. Щодо підстав для поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що 28 лютого 2022 року електронну копію повного тексту постанови апеляційного суду від 14 лютого 2022 року надіслано на електронну адресу особистого кабінету ОСОБА_1 , зареєстровану в системі Електронний суд. 25 березня 2022 року ОСОБА_1 направлено Касаційному цивільному суду у складі Верховного суду на електронну адресу первісну касаційну скаргу від 23 березня 2022 року на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року, що підтверджується двома надісланими повідомленнями з її електронної поштової скриньки із супровідними листами про технічну неможливість направити касаційну скаргу через свій особистий кабінет на платформі Електронний суд. Однак у зв`язку із введення воєнного стану вона перебувала в області проведення активних бойових дій. У зв`язку з фізичним тиском на ОСОБА_1 з вимогою відмовитись від майна та майнових прав під час судового розгляду зазначеної справи (08 січня 2020 року побиття та 31 січня 2020 року підпал автомобіля, кримінальне провадження №0000181, доказ наявний у справі), останнє та фактичне місце проживання та працевлаштування ОСОБА_1 змушена не розголошувати, тому була позбавлена можливості належним чином виконати усі вимоги Цивільного процесуального кодексу України щодо форми і змісту касаційної скарги та сплати судового збору в умовах воєнного стану в Україні.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. У частині третій статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_1 не обґрунтовує та не надає доказів того, що після отримання листа про технічну неможливість направити касаційну скаргу через свій особистий кабінет на платформі Електронний суд існували обставини, які перешкоджали їй подати касаційну скаргу у розумний строк після отримання указаного листа. Крім того, ОСОБА_1 не надано доказів перебування в області проведення активних бойових дій.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надіслати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій вказати поважність причин пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку.

На підставі викладеного, згідно з частиною 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку, подавши відповідні докази.

Крім того, як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви - червень 2017 року) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У частині третій статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

У цій справі заявлено вимоги майнового характеру (стягнення компенсації за 1/2 частку у майні у розмірі 29 108 339,41 грн) та п`ять вимог немайнового характеру (визнання договору купівлі-продажу удаваним, визнання покупцем за договором купівлі-продажу, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання факту проживання однією сім`єю, визнання об`єктів права спільної сумісної власності).

Розмір судового збору при поданні позову за кожну вимогу немайнового характеру становив -704,80 грн, а за подання позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 704,80 грн та не більше 8 810,00 грн.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, враховуючи, що судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, оскаржується у повному обсязі, за подання касаційної скарги судовий збір становить: за позовом ОСОБА_2 4 228,80 грн (704,80 грн * 200% * 3 вимоги немайнового характеру); за зустрічним позовом: 20 439,20 грн (8 810,00 грн * 200%) + (704,80 грн * 200% * 2 вимоги немайнового характеру). За подання касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 24 668 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар