Справа № 355/571/20
Провадження № 2/355/27/22
У Х В А Л А

02 вересня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Закомірна Ю.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Куценко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження клопотання представника відповідача про прийняття зустрічного позову та об`єднання з первісним позовом у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ АГРО» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представником позивача було усно заявлено клопотання про прийняття зустрічного позову ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО» до ОСОБА_2 про визнання протокол №1/2014 ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО» від 20 листопада 2014 року про призначення директором ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО».

Судом встановлено, що відповідачем 02.09.2022 до суду подано зустрічний позов до позивача про визнання протокол №1/2014 ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО» від 20 листопада 2014 року про призначення директором ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО» ОСОБА_2 .

У зустрічній позовній заяві ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО» вказує, що протокол, яким ОСОБА_2 було призначено на посаду директора товариства є підробленим та таким, що складений з порушенням положень Статуту товариства, ніяких трудових відносин між ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО» та ОСОБА_2 не виникало.

У своїх постанові від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, у постанові Великої Палати від 13.03.2019 № 916/3245/17 Верховний Суд зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Так, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Незважаючи на те, що обидва позови містять посилання на події, що відбувались в судовому засіданні Богодухівського районного суду 24.12.2021, вивчення змісту первісного та зустрічного позову свідчить про те, що фактично вони обґрунтовані різними підставами, до позовних заяв додані різні докази, предмет доказування є різним.

Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Суд звертає увагу, що задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, який за наявності визначених законом підстав, також може бути задоволеним. Так само і відмова в задоволенні одного з позовів не свідчитиме про наявність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Тому ризик ухвалення суперечливих або взаємовиключних рішень в даному випадку відсутній.

Отже суд доходить висновку, що в даному випадку об`єднання вимог за первісним та основним позовами може ускладнити та затягнути розгляд справи.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ АГРО» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку було порушено 15.05.2020.

Протягом майже 2,5 роки розгляду вищевказаної справи відповідач не звертався до суду з зустріним позовом, хоча у своєму відзиві зазначав, що ОСОБА_2 без відома бенефіціарного власника ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО», користуючись довірливими стосунками, самовільно склала у 2014 році свій варіант протоколу загальних зборів та здійснила своє призначення на посаду директора ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО». В той же час, відповідач стверджує, що протягом періоду з 2014 по 2019 товариство не здійснювало господарську діяльність та не нараховувала ОСОБА_2 заробітну плату.

Однак, матеріалами справи за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку, встановлено що протягом періоду з 2014 по 2019 ОСОБА_2 подавала податкову звітність, відповідно до даних ЄДР значилась директором ТОВ «СЕГМЕНТ АГРО».

З огляду на це, суд критично оцінює твердження ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО» про те, що протягом п`яти років бенефіціарні власники не знали про те, що ОСОБА_2 виконує обов`язки директора товариства.

Також, зустрічна позовна заява не містить обґрунтувань поважності причин пропуску строку на оскарження протоколу загальних зборів учасників ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО» №1/2014 від 20 листопада 2014 року про призначення директором ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО» ОСОБА_2 .

З огляду на вищевикладене, Суд вважає, що подаючи зустріну позовну заяву ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО» зловживає процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 44 Цивільно процесуальний кодекс України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до позиції КЦС ВС, викладеної в Ухвалі від 13.10.2021 по справі № 707/1491/21 зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі N 337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

При оцінці дій відповідача-позивача ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО», суд, з огляду на конкретні обставини справи, приходить до висновку про наявність у їх діях ознак зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Враховуючи, що судом не встановлено доцільності спільного розгляду первісного позову ОСОБА_2 та зустрічної позовної заяви ТОВ «СЕГМЕНТ-АГРО», а також можливості виключення задоволення первісного позову у разі задоволення зустрічного (відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України), клопотання представника відповідача не підлягає до задоволення.

В свою чергу Суд звертає увагу на те, що зустрічна позовна заява була подана представником відповідача на загальних підставах, через канцелярію суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 193, 194, 197 суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про прийняття зустрічного позову та об`єднання з первісним позовом - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя В.Червонописький