Номер провадження: 22-ц/813/2992/22
Справа № 495/5397/18
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.09.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 495/5397/18

Номер провадження: 22-ц/813/2992/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя - доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області,

розглянув у передбаченому ч. ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України порядку заяву Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про відвід судді Заїкіна А.П. під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, за апеляційною скаргою Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Шевчук Ю.В. 26 травня 2020 року,

встановив:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що відкрилась після смерті її матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку, площею - 5,0 га., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що після смерті її батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею - 5,0 га., що належала померлому на підставі Державного акту про право довічного успадкованого володіння землею, виданого на підставі Рішення районної Ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області України від 20.03.1994 року №324.

25 червня 1996 року Білгород-Дністровською міською нотаріальною конторою було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рівних долях є - його дружина - ОСОБА_2 та його донька - ОСОБА_1 . Спадкове майно складається з 1/2 частини жилого будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Разом з тим, ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 не отримали Свідоцтво про на спадщину на земельну ділянку, площею - 5,0 га., що за життя належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеської області 04 серпня 1996 року, актовий запис № 499.

Позивачка зазначає, що як після смерті батька, так і після смерті матері вона фактично прийняла у спадщину вищевказану земельну ділянку. Обробляє її, вирощує сільськогосподарську продукцію та користується і розпоряджається нею.

Однак, згідно відповіді Завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори №61/02-18 від 30.01.2018 року оформити спадщину в нотаріальному порядку не можливо через те, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та пропущений строк для прийняття спадщини.

25.05.2020 року позивачка надала суду першої інстанції заяву про залишення без розгляду її позовних вимог про визнання за нею права власності на земельну ділянку, площею - 5,0 га., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 травня 2020 року вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що відкрилась після смерті її матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку, площею - 5,0 га., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено без розгляду.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що згідно відповіді Першої Одеської державної нотаріальної контори №1670/01-16 від 06.08.2018 року спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилась.

Згідно наданої Одеським державним нотаріальним архівом копії спадкової справи №238/1996 відносно майна померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцями померлого є - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як передбачено п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд залишає позовні вимоги без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

В апеляційній скарзі Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області просить рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 травня 2020 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

20.05.2021 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею-доповідачем було обрано суддю - ОСОБА_4.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.05.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі. Справа була призначена до розгляду та перебувала у провадженні суду.

Згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 20.07.2021 року №1612/0/15-21 суддю ОСОБА_4 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.

Матеріали цивільної справи передано до канцелярії Одеського апеляційного суду.

На підставі цього, керуючись Положенням про АСДС, було здійснено повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2021 року визначено склад колегії суддів: - головуючий суддя Заїкін А.П.; - судді Колесніков Г.Я., Сєвєрова Є.С..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.08.2021 року вказану справу прийнято до провадження судді-доповідача - Заїкіна А.П. та закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року задоволено клопотання адвоката Гасанова Керима Ісфендіяровича, діючого від імені ОСОБА_1 , про витребування доказів. Витребувано з Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області та Одеського державного нотаріального архіву копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

26.09.2022 року від Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшла заява про відвід судді Заїкіна А.П.

Ознайомившись із заявою Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про відвід судді Заїкіна А.П., дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого судового засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява про відвід судді Заїкіна А.П. обґрунтована тим, що суддя Заїкін А.П., розглядаючи апеляційну скаргу Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відкрито став на сторону представника позивача, дозволяючи висловлюватись в сторону відповідача про вигідність його позиції з приводу не вступу в управління позивачем у спадщину, надав оцінку доказам, не виходячи до нарадчої кімнати, у зв`язку з чим задля ухвалення позитивного рішення суддею було запропоновано представнику позивача звернутись із клопотанням про виклик свідків та витребування з нотаріальної контори відомостей про те, чи зверталась позивачка із заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на вищевказані обставини, відповідач зазначає, що наявні обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Ознайомившись із заявою про відвід судді, колегія суддів вважає, що вищезазначені доводи Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про відвід судді Заїкіна А.П. не можуть бути підставою для відводу судді, виходячи з наступного.

Згідно тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прецедентної практики Європейського суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: 1) забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; 2) суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Заявник зазначає, що суддею Заїкіним А.П. було ухвалено судове рішення про витребування доказів, яке на думку заявника свідчить про те, що суд став на сторону позивача, що викликає сумніви у його упередженості.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому, відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Щодо зазначених обставин апелянтом до заяви про відвід не додано жодного доказу належного, достатнього, достовірного і допустимого доказу.

За вищевказаних у заяві про відвід доводів підстави для відводу відсутні.

Інших підстав для відводу судді Заїкіна А.П., самовідводу за наявними на даний час у справі матеріалами не виявлено.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області не довела наявність будь-яких обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Заїкіна А.П. при розгляді даної цивільної справи. Доводи заяви Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про відвід судді є недоведеними.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлено відвід.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про визнання заяви про відвід необґрунтованою не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заяву Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про відвід судді Заїкіна А.П. - визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії апеляційного суду для визначення у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку судді для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова