Житомирський апеляційний суд
Справа №935/640/21 Головуючий у 1-й інст. Пасічний Т. З.
Категорія 82 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу 935/640/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Базалицького Романа Валерійовича, на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 05 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Пасічного Т.З.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 10 липня 2017 року відповідач замовив у нього виготовлення та встановлення на могилі його покійної дружини пам`ятника із граніту, вартістю 62000 грн. Цього ж дня ОСОБА_2 сплатив йому аванс у розмірі 20000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Позивач вказує, що 20 вересня 2017 року він виготовив вказаний пам`ятник, який був встановлений на могилі покійної дружини відповідача. Цього ж дня ОСОБА_2 здійснив повний розрахунок у сумі 42000 грн.

2 листопада 2017 року відповідачеві стало відомо про те, що стела пам`ятника впала, внаслідок чого було пошкоджено його елементи.

У зв`язку наведеним ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат, понесених на виготовлення та встанолення пам`ятника, а також відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 вказує, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2018 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 62000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 6200 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 176 грн. 20 коп. судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2018 року вказане рішення скасоване та ухвалено нове судове рішення,- про відмову у задоволенні позову.

Однак, постановою суду касаційної інстанції скасовано постанову Вінницького апеляційного суду та залишено в силі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2018 року.

Позивач вказує, що на підставі вказаного судового рішення він зобов`язаний сплатити відповідачеві 62000 грн. за пам`ятник, у тому числі й за матеріали, пошкоджені деталі та решту складових елементів пам`ятника, які залишилися у ОСОБА_2 цілими та неушкодженими.

Відповідно до калькуляції вартість будівельних складових, які були використані при встановленні надгробного пам`ятника і які залишилися у відповідача, становить 52050 грн.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просив стягнути зі ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 52050 грн. та 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Коростишівського міськрайонного суду Житомирської області від 5 травня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 52050 грн., моральну шкоду у розмірі 20000 грн. та 26000 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з відповідача на користь держави 992 грн.40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ,- адвокат Базалицькій Р.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що підрядник ФП Глистюк П.О. неналежно виконав замовлення перед споживачем ОСОБА_2 , відтак судами першої та касаційної інстанції ухвалені судові рішення про відшкодування ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 не вказав про те, у чому ж полягають неправомірні дії відповідача. Осанній не вчиняв жодних дій, спрямованих на знищення чи пошкодження пам`ятника або ж його складових елементів.

Також звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах ОСОБА_1 не є споживачем, відтак даний спір підлягав розгляду за місцем проживання відповідача й правила альтернативної підсутності у даному випадку не застосовуються. Під час розгляду справи судом першої інстанції він наголошував на цьому, проте суд залишив його пояснення без відповідного реагування.

Вважає, що суд допустив грубе порушення вимог процесуального законодавства щодо підсудності спору й ухвала про відкриття провадження є незаконною.

Окрім того, при вирішенні спору суд не взяв до уваги заяву про застосування строку позовної давності.

Стверджує, що позовні вимоги значно перевищують вартість замовлення, що вказує на недобросовісність позивача.

Окрім того, при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд вийшов за межі заявлених вимог та стягнув 26000 грн. Водночас, у своїй заяві ОСОБА_1 просив відшкодувати йому 7500 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача не визнав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засіання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, який надає послуги із виготовлення та встановлення надгробних пам`ятників.

10 липня 2017 року між стронами укладений договір, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язувався виготовити та встановити на могилі покійної дружини ОСОБА_2 надгробний пам`ятник, вартістю 62000 грн. У день укладення договору ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 аванс у розмірі 20000 грн. 20 вересня 2017 року вказаний пам`ятник був встановлений.

2 листопада 2017 року ОСОБА_2 дізнався про те, що стела пам`ятника на могилі його дружини впала, внаслідок чого пошкоджено елементи цієї надмогильної споруди.

16 листопада 2017 року ОСОБА_2 з метою досудового врегулювання спору направив ФОП ОСОБА_1 лист-претензію, в якій вказав, що падіння стели та пошкодження пам`ятника, на його думку, сталося внаслідок неправильного закріплення стели пам`ятника працівниками ФОП ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_2 просив виконавця замінити пошкоджені частини пам`ятника або провеси повний демонтаж пам`ятника та повернути йому витрачені кошти.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 62000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої неналежним виконанням послуг з виготовлення та встановлення пам`ятника на могилі ОСОБА_3 , а також 6200 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2020 року рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення,- про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Постановою Верховного Суду від 7 жовтня 2020 року постанову Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2020 року скасовано. Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року в частині стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 62000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 6200 грн. у відшкодування моральної шкоди та додаткове рішення цього ж суду від 25 березня 2020 року залишено в силі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на ту обставину, що на підставі судового рішення він зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_2 , зокрема, 62000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, яка спричинена внаслідок неналежного виконання послуг з виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника. У свою чергу, елементи цього пам`ятника залишилися у ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи необхідність розгляду цього спору Коростишівським районним судом Житомирської області, ОСОБА_1 посилався на ту обставину, що він зареєстрований в м. Коростені Житомирської області, й відповідно до правил частини 5 статі 28 ЦПК України вправі звернутися із цими позовними вимогами за місцем свого проживання.

Ухвалою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду.

При цьому, в ухвалі зазначено, що спір підсудний Коростишівському районному суду Житомирської області.

Проте поза увагою суду залишилось наступне.

Статтею 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, у частині 5 статті 28 ЦПК України зазначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Частиною 8 вказаної норми також передбачено, що позови, що виникають і договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договрів.

Відповідно до частини 16 статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Спірні правовідносини у даній справі виникли між позивачем ФОП ОСОБА_1 , який взяв на себе зобов`язання здійснити виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника, та ОСОБА_2 , який є споживачем наданих виконавцем послуг. Однак, у цих правовідносинах мова не йде про захист прав споживача. Виконавець порушує питання про відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди, яка, як він вважає, була завдана йому споживачем ОСОБА_2 у зв`язку з його відмовою повернути елементи надгробного пам`ятника.

Отже, звернення виконавця послуг до суду з даним позовом не пов`язане із захистом прав споживачів, відтак відсутні підстави стверджувати про те, що розгляд цих позовних вимог можливо здійснювати за правилами альтернативної підсудності, закріпленими у частині 5 статті 28 ЦПК України.

Зміст наявних у справі судових рішень вказує на ту обставину, що пам`ятник був встановлений позивачем на території центрального кладовища, розташованого по вул. Білоцерківській в м. Козятині Вінницької області. За таких обставин не можуть бути застосовані й положення частини 8 статті 28 ЦПК України.

Таким чином, позов мав бути поданий за правилами, передбаченими частиною 1 статті 27 ЦПК Украни,- за місцем проживання відповідача.

Матеріали справи свідчать, що зареєстроване місце проживання відповідача є : АДРЕСА_1 . На цю територію поширюєтья юрисдикція Козятинського міськрайонного суду Вінницької області.

Статтею 378 ЦПК України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції ( підсудності).

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушенням правил територіальної юрисдикції ( підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Під час розгляду справи судом першої інстанції представник відповідача неодноразово звертав увагу на непідсудність цієї справи Коростишівському районному суду Житомирської області.

Таким чином, колегія суддів вважає переконливими доводи апеляційної скарги щодо необхідності скасування рішення.

У відповідності до вимог частини 1 статті 378 ЦПК України справа підлягає направленню на розгляд до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області за встановленою підсудністю.

Оскільки спір остаточно не вирішенний, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,378,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Базалицького Романа Валерійовича, задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 5 травня 2022 року скасувати та направити справу для розгляду до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області за встановленою підсудністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: