Справа № 369/6744/22
Провадження № 2-о/369/213/22
РІШЕННЯ

Іменем України

01.09.2022 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Янченка А.В., при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л., представників заявниці ОСОБА_7, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України документ № НОМЕР_2 , запис № 772, орган, що видав 8024) в якій просить строком на 6 (шість) місяців:

заборонити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України документ № НОМЕР_2 , запис № 772, орган, що видав 8024) перебувати в місці проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України документ № НОМЕР_2 , запис № 772, орган, що видав 8024) наближатись на відстані менше 300 метрів до місця проживання (перебування), роботи ОСОБА_2 за адресою: м. Київ;

Заявник зазначає, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 щодо розірвання якого наявний спір в Голосіївському районному суді м. Києва.

З 2018 року стосунки між подружжям значно погіршилися і ОСОБА_3 почав систематично вчиняти психологічне, фізичне та економічне домашнє насильство відносно ОСОБА_2 .

Так, в жовтні 2021 року ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , душив ОСОБА_2 , вимагаючи, щоб вона виїхала з цього будинку та з квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене нерухоме майно нажите ОСОБА_3 та ОСОБА_2 під час шлюбу.

23.01.2022 року приблизно о 1-й годині ночі ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 наніс заявниці тілесні ушкодження, внаслідок яких вона тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні, до цього часу їй боляче рухатися.

22.08.2022 року ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , знову кричав та принижував ОСОБА_2 , нецензурно виражався та ображав її, погрожував позбавити заявницю прав на їх спільне нерухоме майно, виганяв з помешкання.

Щодо подій року 23.01.2022 року та 22.08.2022 року ОСОБА_2 звернулася до Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області з заявами про вчинення кримінального правопорушення домашнє насильство за ст. 126-1 КК України. Через такі дії заінтересованої особи заявниця зазнає емоційних страждань, що призвели до значного погіршення здоров`я, втрати працездатності.

Таким чином, заявниця вважає, що вона є особою, яка зазнавала і зазнає постійного домашнього насильства.

Заявниця заявила клопотання про виклик у судове засідання свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.08.2022 року відкрито провадження у справі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

25.08.2022 року від заінтересованої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 01.09.2022 року у зв`язку з перебуванням в складі сил територіальної оборони, яке відхилено судом з огляду на відсутність поважності причин неявки заінтересованої в судове засідання.

Від заінтересованої особи ОСОБА_3 заперечень, пояснень щодо обставин по заяві про видачу обмежувального припису не надходило.

Відповідно до частин першої, другої статті 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд розглядає справу не пізніше 72 годин після надання заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Враховуючи скорочені строки розгляду заяви про видачу обмежувального припису, специфіку характеру та предмету правовідносин, які складаються між заявником та заінтересованою особою, необхідності оцінки ризиків для життя і здоров`я учасників таких правовідносин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до частини другої та третьої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України (частина восьма статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; 4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

У судовому засіданні 01.09.2022 року представники ОСОБА_2 заяву підтримали та просити її задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представники заявниці послалася на можливість продовження вчинення заінтересованою особою фізичного насильства щодо ОСОБА_2 , у разі незастосування обмежувального припису судом.

У судовому засіданні 01.09.2022 року свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона знайома з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з 1994 року та вони дружили родинами.

В жовтні 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи на телефонному зв`язку з ОСОБА_2 , чула розмову, нецензурну лайку та погрози ОСОБА_3 щодо Заявниці, задушити, вигнати її з помешкання.

Згодом їй стало відомо, що в той день ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою їх проживання: АДРЕСА_1 , вимагав, щоб ОСОБА_2 виїхала з цього будинку та з квартири за адресою: АДРЕСА_2 . У відповідь на відмову заявниці виконувати такі вимоги, ОСОБА_3 накинувся на неї та почав її душити.

ОСОБА_4 повідомила що є свідком фізичних страждань заявниці внаслідок травм, завданих 23.01.2022 року ОСОБА_3 , адже ОСОБА_2 шкутильгає при ходьбі. А також повідомила про прояви моральних страждань заявниці: сором перед знайомими через публічні приниження з боку чоловіка, тривогах, переживаннях за себе та вплив конфліктів між батьками на дітей.

Також ОСОБА_4 повідомила, що їй відомо про події 22.08.2022 року, коли ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , кричав та принижував ОСОБА_2 , нецензурно виражався щодо неї. Погрожував вигнати її з будинку, казав, щоб вона поверталася жити до її батьків у м. Переяслав-Хмельницький.

Суд, заслухавши пояснення представників заявниці та показання свідка ОСОБА_4 , дослідивши долучені до заяви документи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

23.01.2022 року приблизно о 1-й годині ночі ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив фізичне насильство - наніс заявниці ОСОБА_2 тілесні ушкодження.

З цього приводу за заявою ОСОБА_2 Обухівським РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування, про що слідчим їй надано витяг з ЄРДР № 0000048 від 23.01.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України.

В межах досудового розслідування проведено судово-медичну експертизу, якою встановлено що:

1.У гр. ОСОБА_2 , 1972 р.н., мали місце тілесні ушкодження: синець на лівому плечі, часткові розриви м`язів лівого стегна, гематома м`яких тканин лівого стегна, струс головного мозку.

2.Дані тілесні ушкодження спричинені від дії тупих предметів, якими могли бути і руки чи ноги людини, за своїми властивостями можуть відповідати терміну їх виникнення, вказаному в постанові.

3.Синець на лівому плечі ОСОБА_2 за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Стус головного мозку має ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше 6 днів, але менше 21 доби). Травма лівого стегна - розриви м`язів стегна з гематомою за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки викликали тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

4.Тілесні ушкодження у ОСОБА_2 могли утворитися при обставинах, викладених потерпілою під час проведення слідчого експерименту за її участю 16.02.2022 року.

Обставини щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 підтверджуються доказами: Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні 0000048 за ст. 125 ч. 1 КК України, випискою із медичної карти стаціонарного хворого щодо ОСОБА_2 , протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення, поясненням ОСОБА_2 у кримінальному провадженні 0000048, протокол допиту потерпілої ОСОБА_2 у кримінальному провадженні 0000048.

ОСОБА_2 звернулася до ВП Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області з заявою про вчинення ОСОБА_3 щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

22.08.2022 ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , знову кричав та принижував ОСОБА_2 , нецензурно виражався щодо неї, погрожував позбавити заявницю прав на їх спільне нерухоме майно (квартира) за адресою АДРЕСА_2 та будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 звернулася до ВП Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області з заявою про вчинення ОСОБА_3 щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Як зазначається у п. 3, 6, 7, 8, 15 ч.1 ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону).

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявницею докази, пояснення свідка у судовому засіданні, з огляду на встановлені судом обставини, зважаючи на необхідність забезпечення безпеки постраждалої особи, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявниці, тому з метою захисту прав та інтересів заявниці слід видати строком на шість місяців обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , встановити наступний захід обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього обов`язок: - заборонити перебувати за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 місяців.

Заінтересована особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тому тимчасове порушення права розпоряджатися щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 не завдасть надмірної шкоди. Крім того, питання щодо майнових прав на будинок не є предметом розгляду заяви про видачу обмежувального припису.

Водночас суд звертає увагу, що обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Усі інші доводи та твердження учасників справи не спростовують вищевикладеним висновків суду.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису - задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України документ № НОМЕР_2 , запис № 1772, орган, що видав 8024) та встановити такі заходи тимчасового обмеження прав, поклавши на нього такі обов`язки:

заборонити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України документ № НОМЕР_2 , запис № 1772, орган, що видав 8024) перебувати в місці проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України документ № НОМЕР_2 , запис № 1772, орган, що видав 8024) наближатись на відстані менше 300 метрів до місця проживання (перебування), роботи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_3 .

Встановити строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст судового рішення складено: 06.09.2022 року.

Суддя А.В. Янченко