ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року м.Суми

Справа №592/8868/21

Номер провадження 22-ц/816/219/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бровка Руслана Миколайовича на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 листопада 2021 року у в складі судді Корольової Г.Ю., постановлене у м. Суми

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., зареєстрований у реєстрі за № 2344 від 12.01.2021 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 жовтня 2021 року позов задоволено і в цій частині судове рішення не оскаржується.

За заявою позивача 26 листопада 2021 року судом першої інстанції постановлено додаткове рішення з питань розподілу судових витрат, яким на користь позивача стягнуто тільки судові витрати по оплаті судового збору за подання позов в сумі 1362грн, проте у задоволенні витрат на правничу допомогу у розмірі 8500грн відмовлено.

В частині відмови у відшкодування витрат на правничу допомогу позивач оскаржує додаткове рішення, подав апеляційну скаргу, де вказує, що підставами для відмови у відшкодуванню зазначених судових витрат слугувало не подання будь-якого документу в підтвердження сплати позивачем гонорару адвоката, а лише надано договір про надання правової допомоги. Вважає такий висновок суду помилковим, оскільки п.2 розділу 4 договору про надання правової допомоги визначено розміру гонорару адвоката в сумі 8500грн. Крім того, ані процесуальним законом, ані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не встановлено форми документу, який би підтверджував сплату гонорару, а саме, це можу бути розписка, квитанція, чек, акт виконаних робіт. Саме така правова позиція висловлена у постанові ВС у справі № 727/4597/19. Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Просив в цій частині додаткове рішення скасувати і ухвалити нове.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується, то відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України в неоскарженій частині апеляційним судом не переглядається.

Про час, дату та місце проведення судового засідання сторони обізнані у встановленому законом порядку завчасно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції визнав тільки доведеними фактично понесені судові витрати по оплаті судового збору за подання позову на суму 1362 грн, бо на підтвердження понесення витрат по оплаті гонорару адвокату були надані договір про надання правовою допомоги та остаточний розрахунок суми таких витрат. Документи, а саме акт про виконанні адвокатом роботу та платіжний документ за формою встановленою законом суду надано не було.

З матеріалів справи вбачається, що ухваленим 12 жовтня 2021 судом першої інстанції рішення визнано виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., зареєстрований в реєстрі за № 2344 від 12.01.2021р., таким що не підлягає виконанню.

На час подання позову, було подано заяву про попередній (орієнтований ) розрахунок суми судових витрат на загальну суму 10704 грн з наведенням переліку робіт вчинених адвокатом, ордер адвоката Бровка В.В., договір про надання правової допомоги не був доданий.

12.10.2021 відбувся розгляд справи без участі сторін, проте товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» було належним чином повідомлено про час, дату і місце проведення судового засідання.

До дня проведення судового засідання 12.10.2021 представником позивача адвокатом Бровко В.В. 05.08.2021 було направлено до суду письмове клопотання про долучення до справи матеріалів стосовно звернень позивача до правоохоронних органів з приводу вчинення діяння за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 КК України, а також заява про проведення судового засідання у відсутність позивача, де викладено, що протягом 5 днів після ухвалення рішення будуть надані докази понесення судових витрат для ухвалення додаткового рішення.

15.10.2021 до місцевого суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу понесених позивачем витрат в розмірі 9862грн разом із договором про надання правової допомоги, укладеного 18.07.2021р.,т.т. ще до відкриття провадження у справі, та рішенням Ради адвокатів Харківської області Національної асоціації адвокатів України від 21.07.2021р. щодо розміру адвокатського гонорару за годину роботи.

Згідно умов договору про надання правової допомоги, гонорар, як винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, визначених договором. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами; сума гонорару складає 8500 грн; сплата якої відбувається оплатою всієї суми в момент підписання даного договору. Підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура (у випадку безготівкового рахунку), який оплачується клієнтом протягом трьох днів з дати отримання рахунку-фактури. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Факт надання послуг підтверджується актом надання послуг, який є невід`ємною частиною до цього договору. Умовами договору передбачено оплату гонорару готівкою.

У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача просив відшкодувати витрати по оплаті судового збору за подання позову та витрати на правову допомог, всього 9962грн.

Таким чином остаточний рахунок витрат заявлених позивачем до компенсації у зв`язку із задоволенням позову складає витрати по оплаті судового збору в розмірі 1362грнр та витрати по сплаті гонорару адвокату- 8500грн.

З урахуванням викладеного колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги з приводу пред`явлення позивачем переконливого доказу, яким є договір про надання правової допомоги, на підтвердження суми гонорару адвоката в розмірі 8500грн.

Відповідно до ст. 147 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відмовляючи у стягненні на користь позивача розміру гонорару в сумі 8500грн, суд першої інстанції не врахував правові позиції викладені у постанові ВП ВС від 12.05.2020р. справа № 904/4507/18, де наведені наступні правові позиції.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону N 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

Вирішуючи дане питання Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява N 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява N 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Отже відмовляючи у розподілі витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі гонорару, передбаченому договором про надання правової допомоги, місцевий суд не врахував, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі, є складовою частиною гонорару адвоката, належить до судових витрат, співмірна із складністю справи та має значення для позивача.

Крім того, з боку відповідача не було заперечень з приводу розміру гонорару.

Щодо відсутності платіжного документу про оплату адвокату позивачем гонорару, колегія суддів зауважує, що норми ст.137 ЦПК України передбачають вважати витратами на правову допомогу не тільки вже сплачені суми, а і ті що підлягають оплаті стороною.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує додаткове рішення суду в частині відмови у стягненні на користь позивача витрати на правничу допомогу через порушення норм процесуального права і ухвалює нове рішення, яким стягує з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 8500 грн.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України колегія судді стягує з відповідача на користь держави судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 1362 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382,389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бровка Руслана Миколайовича задовольнити.

Додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 листопада 2021 року в оскарженій частині скасувати і ухвалити нове, яким стягує з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 8500грн.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» на користь держави судовий збір за апеляційний перегляд справи 1362 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 березня 2022 року

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: В. І. Криворотенко

Т. А. Левченко