Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2539/21

Провадження № 2/126/228/2022

"31" березня 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів з тих підстав, що як стверджує 19 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішенням Бершадського районного суду було розірвано шлюб, укладений 04.09.2004 року.

Згідно даного рішення їх син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився проживати з матір`ю.

Відповідно до рішення Бершадського районного суду починаючи з 15.05.2012 ОСОБА_1 сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). На день подачі позову до суду заборгованості по сплаті аліментів немає, що підтверджується відповідною довідкою.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 перешкоджала позивачу у спілкуванні з дитиною, судовим рішенням від 01.10.2013 року був визначений порядок його участі у вихованні дитини.

В даний час дитина проживає з відповідачем і знаходиться на його утриманні, так як мати повністю самоусунулась від виховання та утримання сина. Вказане підтверджується довідкою про місце реєстрації ОСОБА_3 . Неповнолітній ОСОБА_1 навчається в Теплицькому аграрному ліцеї та має спеціальне місце проживання в АДРЕСА_1 , проживає з батьком. Відповідачка матеріальної допомоги синові не надає, але на її користь з позивача продовжують стягуватися аліменти, вона не спрямовує на утримання дитини вказані кошти, а використовує їх для власних потреб.

З урахуванням вище викладеного ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить звільнити ОСОБА_1 від аліментів, присуджених з нього за рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 15.05.2012 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 10 січня 2012 року. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 19 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішенням Бершадського районного суду було розірвано шлюб, укладений 04.09.2004 року. Згідно даного рішення їх син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився проживати з матір`ю.

Відповідно до рішення Бершадського районного суду починаючи з 15.05.2012 ОСОБА_1 сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). На день подачі позову до суду заборгованості по сплаті аліментів немає, що підтверджується відповідною довідкою.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 перешкоджала позивачу у спілкуванні з дитиною, судовим рішенням від 01.10.2013 року був визначений порядок його участі у вихованні дитини.

19 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішенням Бершадського районного суду було розірвано шлюб, укладений 04.09.2004 року.

Згідно даного рішення їх син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився проживати з матір`ю.

Відповідно до рішення Бершадського районного суду починаючи з 15.05.2012 ОСОБА_1 сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). На день подачі позову до суду заборгованості по сплаті аліментів немає, що підтверджується відповідною довідкою. Оскільки відповідачка ОСОБА_2 перешкоджала позивачу у спілкуванні з дитиною, судовим рішенням від 01.10.2013 року був визначений порядок його участі у вихованні дитини.

В даний час дитина проживає з відповідачем і знаходиться на його утриманні, так як мати повністю самоусунулась від виховання та утримання сина. Вказане підтверджується довідкою про місце реєстрації ОСОБА_3 . Неповнолітній ОСОБА_1 навчається в Теплицькому аграрному ліцеї та має спеціальне місце проживання в АДРЕСА_1 , проживає з батьком. Відповідачка матеріальної допомоги синові не надає, але на її користь з позивача продовжують стягуватися аліменти, вона не спрямовує на утримання дитини вказані кошти, а використовує їх для власних потреб.

З урахуванням вище викладеного ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом до ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання Бершадської міської ради №612 від 15.09.2021 неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З наведеного вбачається, що аліменти стягуються на користь особи з якою діти не проживають. За наявності рішення Бершадського районного суду Вінницької області № 202/108/12 від 15.05.2012 року, яким стягнуто періодичні платежі, враховуючи, що змінились обставини (зміна місця проживання дитини, неналежне виконання матір`ю обов`язків щодо належного утримання дитини), позивача ОСОБА_1 слід звільнити від сплати аліментів за вищезазначеним судовим рішенням. За наведеного, позов в зазначеній частині підлягає задоволенню. Також суд вважає за необхідне припинити таке стягнення аліментів з дати подання позовної заяви - 18.11.2021. Крім того, у разі звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати аліментів за судовим рішенням, слід припинити і стягнення за виконавчим листом, який виданий на виконання зазначеного судового рішення.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 . Місцем проживання неповнолітнього сина є місце проживання їх батька. При цьому відповідачкою не доведено обставин того, що вона надає допомогу по утриманню неповнолітнього сина.

У даному випадку між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій суммі 2000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує що відповідачка здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який, проживаючи з батьком, потребує такої допомоги, а тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні сина, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим стягнення аліментів в твердій грошовій суммі - 2000 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття.

Судом враховані всі обставини, передбачені ст.182 СК України.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1, тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_2 відповідно до вищенаведених положень законодавства.

На підставі ст.ст. 141, 180-183 СК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 141, 232, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлених рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 15.05.2012 року по цивільній справі 202/108/12.

Стягувати з ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) грн, щомісячно, починаючи з 18.11.2021 року і до досягнення сином повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 15.05.2012 року по цивільній справі № 202/108/12 припинити з 18.11.2021 року та повернути виконавчий лист після завершення виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840, 00 гривень витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В. І. Губко