КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/6305/21
Провадження № 2/947/1119/22
УХВАЛА

23.08.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітнес центр «Форма» до ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.), про усунення перешкод у користування власністю шляхом зобов`язання вчинити певні дії, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітнес центр «Форма», Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.), державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про скасування запису про державну реєстрації прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітнес центр «Форма» до ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.), про усунення перешкод у користування власністю шляхом зобов`язання вчинити певні дії, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітнес центр «Форма», Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.), державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про скасування запису про державну реєстрації прав та їх обтяжень, провадження в якій відкрито на підставі ухвали судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. від 24.03.2021 року.

В судове засідання призначене на 23.08.2022 року з`явився представник позивача Чабан В.А., за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, - ОСОБА_5 .

Інші учасники по справі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Оглянувши матеріали справи, судом також встановлено, що представник позивача за первісним позовом ТОВ «Фітнес центр «Форма» не з`являється втретє поспіль до судових засідань, призначених зокрема на 11.07.2022 року, 08.08.2022 року, 23.08.2022 року, про дату, час і місце проведення яких сповіщався належним чином, шляхом скерування судових повісток на адресу зареєстрованого місцезнаходження, однак про причини неявки суд не повідомивта не надавши до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Так, у пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Позивач (заявник) зобов`язаний проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див., наприклад, ухвалу щодо прийнятності у справі «Тойшлер проти Німеччини» ('tag3:14.0pt;tag2:"Roboto Condensed"'>Teuschler v. Germany), заява № 47636/99, від 04 жовтня 2001 року; заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвалу щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року; та рішення у справі «Мускат проти Мальти» (Muscat v. Malta), заява № 24197/10, пункт 44, від 17 липня 2012 року).

Отже, позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, вказані положення процесуального закону мають імперативну норму щодо залишення позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача.

Суд також зазначає, що Верховний Суд в постанові від 22.05.2019 року по справі №310/12817/13, також дійшов висновку, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.

Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Судом також враховується, що позивачем в цій справі є юридична особа ТОВ «Фітнес центр «Форма», яка має штат працівників, та тричі поспіль не забезпечило явку представника до судового засідання, будучи ініціатором даного судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, з урахуванням того, що представник позивача повторно не з`явився в судове засідання, без поважних причин, про дату, час і місце проведення якого належним чином повідомлявся, та не повідомивши суд про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, суд дійшов висновку та вважає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітнес центр «Форма» до ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.), про усунення перешкод у користування власністю шляхом зобов`язання вчинити певні дії, підлягає залишенню без розгляду.

Також дії суду не порушують права позивача, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, залишення позову без розгляду не порушує право позивача на доступ до суду, а є способом вжиття дій направлених на усунення неналежних виконань позивачем своїх процесуальних обов`язків та певною мірою заходом суду для протидіяння здійсненим перепонам для руху справи створюваними недобросовісними учасниками справи, оскільки недієздатність суду протидіяти такім діям є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції, а також оскільки залишення позову без розгляду, не перешкоджає позивачеві для повторного звернення до суду з таким позовом, після усунення умов, що були підставою для залишення його заяви без розгляду.

Керуючись ст. п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітнес центр «Форма» до ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.), про усунення перешкод у користування власністю шляхом зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Розгляд цивільної справи ОСОБА_3 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітнес центр «Форма», Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.), державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про скасування запису про державну реєстрації прав та їх обтяжень, продовжити в порядку передбаченому ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 23.08.2022 року.

Головуючий Калініченко Л. В.