РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/12418/21

Провадження № 22-ц/4815/194/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року в суд звернулося ТОВ «Рівнетеплоенерго» (надалі - позивач) з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 39994,51 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до багатоквартирного будинку, що по АДРЕСА_1 , квартиронаймачем якого є ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . Вказує, що відповідач не оплачує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого за ним станом на 01 травня 2021 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 39994,51 грн., яку просить стягнути на свою користь з відповідача.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що представник позивача в ході розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів щодо наявної у відповідача заборгованості на підставі оборотної відомості за період з 06.2018 року по 06.2021 року, з якої неможливо встановити фактичний обсяг наданих послуг, тарифи на централізоване опалення та гаряче водопостачання, згідно яких здійснювалося таке нарахування.

На вказане рішення суду ТОВ «Рівнетеплоенерго» подало апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність і необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги представник ТОВ «Рівнетеплоенерго» зазначає, що Розрахунок заборгованості (оборотна відомість) за останні три роки - з червня 2018 по червень 2021 року повністю відповідає вимогам, які ставились в судовому засіданні - із зазначенням вартості тарифу та кількості використаних Гкал. Вказує, що моментом, коли Споживач-Відповідач надіслав до Товариства лист із правовстановлюючими документами від 27.07.2017 р. - і є тією підставою, яка слугувала для зміни особового рахунку на ім`я Відповідача.

Стверджує, що відповідач був зобов`язаний та не повідомляв про зміну власника та фактичну кількість осіб, що постійно проживають у житлі споживача. Адресну картку відповідач надав лише в матеріали справи разом із відзивом, раніше про кількість зареєстрованих осіб в квартирі Товариству не було відомо, а копію будинкової книги, яку надав відповідач разом із заявою, на той момент чинна не була, про що в матеріалах є відповідь Товариства - № 04-05/2838/2842 від 10.08.2017 року.

З викладених підстав просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовну заяву ТОВ «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання.

У поданому відзиві ОСОБА_1 вважав оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим, а наведені в апеляційній скарзі доводи такими, що не спонукають до його скасування, тому просив залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначав, що визнає свій обов`язок платити за спожиті комунальні послуги, однак вважає, що позивач належним чином не обґрунтував і не довів підставність та розмір нарахувань за послуги в заявленій у позовній заяві сумі; позивач не довів відповідність цих нарахувань фактичним обсягам послуг і тарифу в період стягнення; позивач не обґрунтував порядок внесення нарахувань до оборотної відомості, порядок визначення початкового та кінцевого сальдо за період стягнення.

За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом було з`ясовано, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.

За п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги," споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Таке право прямо кореспондується з визначеним п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язком споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Між тим, як видно із витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 є власником 1/2 частини кв. АДРЕСА_1 , за якою обчислювалась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с.51-55).

В силу належності квартири на праві спільної часткової власності кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, що відповідає положенням ст. 319 ЦК України, однак інші співвласники в якості належних співвідповідачів позивачем залучені не були.

Іншої домовленості між співвласниками щодо споживання наданих позивачем послуг не встановлено, договір про надання житлово-комунальних послуг відсутній, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано, що не було враховано при зверненні з позовом та проведенням розрахунку заборгованості.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), які визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України.

Відповідно до пунктів 20, 21 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

Отже, обсяг спожитого тепла нараховують за приладом обліку (будинковий чи індивідуальний) або згідно з нормами споживання (якщо лічильник відсутній).

Відповідно здійснюючи розрахунок позивач повинен зазначити передумови (вихідні дані) здійснення та алгоритм таких розрахунків, а в разі відсутності засобу обліку теплової енергії провести розрахунок відповідно до п. 40 Правил від 21 липня 2005 року №630.

Як убачається, при поданні позову та на вимогу місцевого суду позивач надав розрахунок заборгованості без врахування цих вимог й відповідно не довів заборгованість у зазначеному розмірі.

Крім того, за відсутності вихідних даних, що необхідні для здійснення такого розрахунку (наявність лічильників, усіх складових формули, розміру часток інших співвласників) позивач позбавив можливості суд навести свій розрахунок.

Колегія суддів також звертає увагу на відмінності у розрахунках зазначених в Оборотних відомостях, що подані до позовної заяви та на вимогу суду (а.с. 3, 75). Зокрема відрізняються суми заборгованості за листопад, грудень 2018 року, січень 2019 року, січень, лютий, березень 2021 року. Також в останній Оборотній відомості зазначені перерахунки за гаряче водопостачання, правильність яких впливає на загальну суму заборгованості, однак підстав для їх здійснення не зазначено.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції були всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.