Номер провадження: 22-ц/813/5420/22
Номер справи місцевого суду: 491/781/20
Головуючий у першій інстанції Желясков О. О.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Дришлюка А.І., Громіка Р.Д.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року вимоги заяви ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду, 06 грудня 2021 року представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернувся безпосередньо до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначено, що строк апеляційного оскарження було пропущено з поважних причин, оскільки копія рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року надійшла на адресу апелянта поштою лише 01 грудня 2021 року.

У зв`язку з цим представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 січня 2022 року представником Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, визнанні судом неповажними та апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року, із зазначенням поважних підстав для поновлення такого строку, та надання оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 630,60 гривень.

Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснено, що в разі невиконання зазначених вимог ухвали в наданий строк, а також якщо вказані в заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Копію ухвали Одеського апеляційного суду від 10 січня 2022 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області отримало 24 січня 2022 року, про що представник розписався в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

04 лютого 2022 року від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 10 січня 2022 року надійшло платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 630,60 гривень.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який встановлений ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 січня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Оскільки, вимоги ухвали виконані частково, а саме не було надано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року, із зазначенням поважних підстав для поновлення процесуального строку.

22 лютого 2022 року на адресу апеляційного суду від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначено, що в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року, повний текст оскаржуваного рішення суду Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області отримало поштою лише 01 грудня 2021 року. Крім того також зазначено, що Шевцов С.В. , який був в судовому засіданні та отримав копію рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року, є завідувачем Ананьївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, а Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області про наявність оскаржуваного рішення суду стало відомо лише після отримання його копії, а саме 01 грудня 2021 року.

У зв`язку з цим представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, не можна визнати поважними, за наступних підстав.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, в своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії»). Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Європейський Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

З матеріалів справи встановлено, що згідно протоколу судового засідання, під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року був присутній представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - завідувач Ананьївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Шевцов С.В., який надавав пояснення по суті справи, виступав в судових дебатах, та був ознайомлений із порядком та строками подачі апеляційної скарги (а.с. 69, 82-87).

12 лютого 2021 року представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - Шевцов С.В. особисто отримав копію рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року, про що розписався (а.с. 95).

Однак, апеляційну скаргу на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області подав лише 06 грудня 2021 року, тобто із значним порушенням строків на апеляційне оскарження, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Вищевикладені обставини дають підстави вважати, що Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області було достовірно відомо про розгляд цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, та про зміст рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року, однак заінтересована особа на протязі значного періоду часу жодним чином не реалізовувала своє право на оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про те, Шевцов С.В. , який був в судовому засіданні та отримав копію рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року, є завідувачем Ананьївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, а Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області про наявність оскаржуваного рішення суду стало відомо лише після отримання його копії, а саме 01 грудня 2021 року, апеляційний суд не може прийняти до уваги, з огляду на наступне.

Всі учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Як встановлено матеріалами справи, згідно Довіреності від 11.01.2021р. завідувача Ананьївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Шевцова С.В. уповноважено представляти інтереси Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та його структурних підрозділів, в тому числі, в усіх судових органах, довіреність дійсна до 15.01.2022р. (а.с. 69).

Таким чином, завідувач Ананьївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Шевцов С.В. був представником Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на законних підставах, там має повноваження на ведення справи в суді, мав право вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії що їх має право вчиняти ця особа.

Доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду ґрунтуються на невірному тлумаченні норм процесуального права.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України»).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та може призвести до порушення прав іншої сторони процесу. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

При цьому, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

На підставі викладеного, не заслуговують на увагу та визнаються апеляційним судом неповажними, викладені представником Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року, оскільки наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк