Ухвала

22 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 541/600/21

провадження 61-6567 к 22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», третя особа - директор технічного відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія «Укренерго» Саричев Вадим Валерійович, про визнання неправомірними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

1. У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

2. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

3. У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

4. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. від 26 липня 2022 року, серед іншого, відкрите касаційне провадження у справі № 541/600/21.

5. 17 серпня 2022 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М. та Карпенко С. О.від участі у розгляді цієї справи.

6. У своїй заяві про відвід ОСОБА_1 висловлює сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М. та Карпенко С. О., оскільки, за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 541/2308/20 цією ж колегією суддів відмовлено у відкритті касаційного провадження.

6.1. У зв'язку із цим ОСОБА_1 було подано скаргу до Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), про що він зазначив у касаційній скарзі поданій у липні 2022 року.

6.2. На думку заявника подача скарги до ЄСПЛ у справі, яку розглядала колегія суддів: Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., з точки зору людського фактору може викликати у колегії суддів почуття стурбованості та хвилювання за результат розгляду справи в ЄСПЛ, бажання довести у наступній своїй справі правильність і обґрунтованість ухвалених рішень та провчити його за такий вчинок. Крім цього, в ухвалі Верховного Суду від 26 липня 2022 року про відкриття касаційного провадження за його касаційною скаргою в цій справі колегія суддів у складі: Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. вказала: Формальне посилання заявника на пункт 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України, без наведення належного обґрунтування, не свідчить про необхідність відкриття касаційного провадження з цієї підстави. На думку заявника зазначене свідчить про те, що колегія суддів не буде об`єктивно і повно досліджувати докази та об`єктивно проводити розгляд справи.

7. Ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М. та Карпенко С. О., від участі у розгляді справи № 541/600/21 визнано необґрунтованою, заяву про відвід судді передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), іншому судді.

8. Автоматизованою системою документообігу суду (протокол автоматизованого розподілу судової справі між суддями від 19 серпня 2022 року) визначено суддю Пророка В. В. для розгляду зазначеної заяви ОСОБА_1 .

9. Перевіривши наведені у заяві про відвід суддів доводи вважаю, що підстави для її задоволення відсутні з огляду на таке.

10. Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

11. Також частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

12. Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

13. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

14. Також ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

15. Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані «справа Гаусшильдта» (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).

16. Крім цього, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

17. Отже, проаналізувавши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М. та Карпенко С. О. від участі у розгляді справи № 541/600/21 варто дійти висновку, що доводи цієї заяви зводяться до незгоди заявника із ухваленими цією колегією суддів судовим рішенням, а саме: ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2021 року, прийнятої за результатом розгляду касаційної скарги у справі № 541/2308/20 та ухвалою Верховного Судувід 26 липня 2022 року прийнятої за результатом розгляду касаційної скарги у справі № 541/600/21.

18. Будь-яких інших об`єктивних та обґрунтованих підстав для відводу, передбачених статтями 36 та 37 ЦПК України, ОСОБА_1 не вказав.

19. Також необхідно звернути увагу заявника на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

20. Таким чином, оскільки доводи заявника у заяві про відвід не дають підстав для обґрунтованого сумніву у неупередженості та об`єктивності суддів Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М. та Карпенко С. О. і не свідчать про їх заінтересованість у результаті розгляду справи № 541/600/21, вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід суддів є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. від участі у розгляді справи запозовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», третя особа - директор технічного відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія «Укренерго» Саричев Вадим Валерійович, про визнання неправомірними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк