ПОСТАНОВА

іменем України

15 березня 2022 року м. Кропивницький

справа № 398/5927/21

провадження № 22-ц/4809/413/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

заявник - Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління, на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 20 грудня 2021 року у складі судді Нероди Л.М.,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління, звернулося до суду із заявою про забезпечення доказів.

В обґрунтування заяви вказало, що між філією - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 22 жовтня 2009 року було укладено договір №9572 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 вересня 2013 року з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у сумі 16759,41 грн та судові витрати в розмірі 229,40 грн. 05 листопада 2013 року виконавчий лист про стягнення заборгованості та судових витрат з ОСОБА_1 пред`явлено до виконання до Подільського відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницький. 23 жовтня 2018 року виконавче провадження закрито у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_1 14 листопада 2018 року банком направлено лист-вимогу до Олександрійської районної Державної нотаріальної контори до спадкоємців ОСОБА_1 та отримання інформації від нотаріуса щодо кола спадкоємців, але відповіді на вказану заяву від нотаріальної контори не надійшло. 27 серпня 2021 року банк повторно звернувся до Олександрійської районної державної нотаріальної контори у Кіровоградській області про надання відомостей про наявність спадкової справи та спадкоємців ОСОБА_1 , за заявою яких заведено спадкову справу та які ще не отримали свідоцтво про право на спадщину. 29 вересня 2021 року від нотаріальної контори надійшла відповідь про відмову у наданні такої інформації.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 20 грудня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління, подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Представник заявника Безверха І.П. підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Способами забезпечення судом доказів є: допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів, у необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Тобто, процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати (зберегти) ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення (потрібні) для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 9901/845/18.

Як убачається з поданої Акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління, подання вказаного клопотання зумовлено неможливістю отримання відповідних доказів самостійно, а тому заявлені вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів (а.с.1-2).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що посилання заявника на неможливість самостійно отримати запитувані докази не можуть слугувати достатньою підставою для забезпечення доказів у порядку, передбаченому параграфом 8 Глави 5 ЦПК України.

Пунктом 5 частини 1 статті 117 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Враховуючи наведене вище суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявником не зазначено належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів у запропонований заявником спосіб, належних та допустимих доказів, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, заявник суду не надав.

Крім того, виходячи зі змісту поданої заяви про забезпечення доказів її заявлено, лише з тих підстав, що докази, які заявник просить забезпечити, нададуть можливість заявнику визначити відповідачів у майбутньому позові, що також не може бути обґрунтуванням необхідності забезпечення доказів та не є підставою припускати, що засіб доказування може бути втрачений.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління,залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 20 грудня 2021 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 березня 2022 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко