Справа № 214/6870/21
2-н/214/165/22
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржників ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» заборгованості за за спожиту електричну енергію.

01 квітня 2022 року на запит суду надійшли відомості з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області відносно боржників, згідно з якими ОСОБА_1 зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 - не значиться.

Дослідивши матеріали справи, зміст та вимоги заяви про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Як визначено ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, в порядку наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Положеннями ч.9 ст.165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Враховуючи, що відомості про дійсне зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 відсутні, підстав для застосування альтернативної підсудності з огляду на специфіку наказного провадження та відсутність доказів виникнення між сторонами договірних відносин суд не вбачає, тому приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу в силу ч.9 ст.165 ЦПК України.

На підставі ст.166 ЦПК України суд роз`яснює заявникові, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення до суду з вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст.160-164, ч.9 ст.165, ст.ст.166-168, 353-354, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її підписання суддею.

Суддя Андрій ТКАЧЕНКО