Справа № 344/3915/22
Провадження № 2-о/344/72/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО, -

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою про встановлення факту смерті його доньки ОСОБА_2 , яка загинула від вибуху осколкових поранень голови, тулуба, з пошкодженням головного мозку, ІНФОРМАЦІЯ_6 під час проведення бойових дій, АТО, на непідконтрольній окупованій території в Донецьку.

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 від осколків вибухів снаряду загинула його донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причина смерті, вибухові осколочні поранення голови, тулуба з пошкодженням головного мозку.

Місцем проживання та настання загибелі і смерті померлої в даному випадку є окупована територія Донецької області, а саме м. Донецьк. Тому родичі померлої не мають підстав для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті.

Встановлення факту смерті, з поміж іншого, заявнику необхідно для отримання належного свідоцтва про смерть (а.с.1-4).

Заявник у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд заяви без його участі, вимоги підтримав у повному обсязі, просив заяву задоволити (а.с.13).

Представник заінтересованої особи Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, повідомив, що вони не є заінтересованою особою у справі №344/3915/22 стосовно заяви про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Законом передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого російсько-українською мовами, ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження село Ольшанка Ольшанський район Кіровоградська область Республіка Українська, про що в книзі реєстрації актів про народження 26.08. 1972, зроблено запис за №89. Батьки: батько ОСОБА_1 , мати « ОСОБА_3 », місце реєстрації Ольшанське райбюро ЗАГС Кіровоградської області, дата видачі 26.08.1976 (а.с.7).

Відповідно до довідки, виданої російською мовою (№106/ у №1914)», від 19.03.2022, медичного свідоцтва про смерть, виданого Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР за №1914, 19.03.2022 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місто проживання : АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_2 , причина смерті вибухові осколкові поранення голови и тулуба з пошкодженням головного мозку і внутрішніх органів, травма при артобстрілі (а.с.5,6,8).

Разом з тим, 21.03.2022 видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 органом - «Кіровський відділ РАГС Донецького міського управління юстиції міністерства юстиції ДНР, на тимчасово окупованій території України, діяльність, якого вважаються незаконним, адже такий створений у порядку, не передбаченому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до : Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження , затверджених розпорядженням КМУ від 07.11.2014 № 1085-р; Указу Президента України від 07.02.2019 №32/2019 затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, серед яких тимчасово окупованою територією є місто Донецьк, де померла дочка заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відтак, вищевказане свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими в розумінні статті 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), у яких ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр 5 проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників.

Суд не приймає, як належні докази вказані медичні документи про смерть, оскільки лікарських установ та державних органів, які б діяли на території міста Донецька підконтрольних Україні на теперішній час немає, а згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207- VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази

Як передбачено ч.1 ст. 235 ЦПК України, письмові докази або протоколи їх огляду оголошуються в судовому засіданні.

Крім того, в п. п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року №2, Пленум Верховного Суду України звернув увагу на наступне: розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей 58,59 ЦПК України про належність і допустимість доказів, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів ( статті 58,59 ЦПК) в порядку, передбаченому статтями 185,187,189 ЦПК України .

На підставі вищевикладеного, суд приймає до уваги ті фактичні обставини - письмову інформацію, викладену у вище досліджених медичних документах, а саме: що ОСОБА_2 , 1972 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьку, причина смерті - вибухові осколкові поранення голови и тулуба з пошкодженням головного мозку і внутрішніх органів, травма при артобстрілі.

Таким чином, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 в певний час і при певних обставинах підтверджений.

У відповідності до вимог п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України Заявниками в цих справах можуть бути родичі померлого, чоловік або дружина, орган місцевого самоврядування, прокурор .

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI та пункту 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р. № 545 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024; г) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час.

Однак, можливості надати Лікарське свідоцтво з печатками відповідного зразка медичного закладу України у заявника немає, оскільки лікарських установ, які б діяли на території міста Горлівки Донецької області, підконтрольних Україні немає. А згідно Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15 квітня 2014 року № 1207- VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Згідно до вимог п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, у заяві про встановлення факту смерті особи в певний час необхідно вказувати мету, з якою заінтересована особа просить встановити цей факт .

Встановлення факту смерті про встановлення якого просить представник заявника, має для заявника юридичне значення, оскільки надає право для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, а саме відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства Юстиції ( м. Івано-Франківськ), і отримання Свідоцтва про смерть встановленого зразку.

Згідно з п.3.4 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18 жовтня 2000 року № 52/5 судове рішення є підставою для реєстрації факту смерті особи, яка проводиться за місцем проживання заявника ( ст. 257 ЦПК України) в державних органах запису актів цивільного стану.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 264, 265, 268, 315, 317, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася у селищі міського типу Вільшанка (Ольшанка) Вільшанського району Кіровоградської області, Україна, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 49 років у місті Донецьк, Україна, причина смерті - вибухові осколкові поранення голови и тулуба з пошкодженням головного мозку і внутрішніх органів, травма при артобстрілі.

Копію рішення невідкладно надіслати до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства Юстиції ( м. Івано-Франківськ) для виконання.

Рішення суду в частині встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заявник : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_3 , адреса : АДРЕСА_3 ;

Заінтересована особа : відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ), , адреса : вул. Галицька, 25, м. Івано-Франківськ.

Рішення складено в повному обсязі 29 березня 2022 року

Суддя

Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН