Справа № 161/6015/22
Провадження № 2/161/2697/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Гичці М.В.,

за участю представника позивача Бакаєвича А.В.,

представника відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» Мірошнікова В.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Бакаєвича Анатолія Вікторовича в інтересах ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариство "СГ "ТАС", ОСОБА_1 про відшкодування майнової, моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення суми страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Бакаєвич А.В. звернувся в суд з вищевказаним позовом, у якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариство "СГ "ТАС", ОСОБА_1 майнову та моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що, 07.10.2021 о 10.30 по вул. Ковельській в м. Луцьку з вини водія автомобіля марки КАМАЗ 5308 р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки SKODA FABIA р.н.з. НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_3 зазнав механічних пошкоджень. Водії на місці ДТП скористалися електронним європротоколом №3BD6B637123, згідно якого ОСОБА_1 визнав свою вину. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у АТ «СГ «ТАС» (приватне) відповідно до полісу №АР/9769990. Протягом трьох робочих днів ОСОБА_3 звернувся з відповідною заявою до АТ «СГ «ТАС» (приватне) та надав свій пошкоджений автомобіль для огляду. 27.10.2021 АТ «СГ «ТАС» (приватне) здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 7 005,56 грн ОСОБА_3 . З даною сумою позивач не погодився та подав заяву від 22.10.2021 на адресу АТ «СГ «ТАС» (приватне) про перегляд суми відшкодування, посилаючись на рахунок ТзОВ «Промтехсервіс», згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля SKODA FABIA р.н.з. НОМЕР_2 становитиме 18 533,17 грн. Однак, АТ «СГ «ТАС» (приватне) відмовив у перегляді суми страхового відшкодування. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 звернувся до незалежного експерта-автотоварознавця, для проведення експертизи, про що, листами були повідомлені відповідачі.

Згідно висновку експерта №0007 від 26.04.2022 матеріальний збиток завданий власнику автомобіля SKODA FABIA р.н.з. НОМЕР_2 становить 18 091,51 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт №ПТС00019848 від 22.04.2022 виданого ТзОВ «Промтехсервіс» вартість ремонтних робіт становить 18 321 грн, які були сплачені позивачем 22.04.2022.

Оскільки, позивач оплатив за ремонт автомобіля 18 321 грн, 7005,56 грн виплачена сума страхового відшкодування АТ «СГ «ТАС», 2500 грн франшиза, то з відповідача АТ «СГ «ТАС» (приватне) просив стягнути ще 8 815,44 грн. Крім того, з відповідача ОСОБА_1 просив стягнути додаткові витрати в сумі 5000 грн: 2500 грн за проведення експертизи та 2500 грн франшиза.

Окрім того, позивачем зазначено, що пошкоджений автомобіль використовувався у повсякденному житті та купувався для благополуччя та комфорту сім`ї, тому це внесло негативні корективи в повсякденний звичний життєвий ритм сім`ї, створює і по даний час психологічний дискомфорт. Пошкодження транспортного засобу, змушує перенести душевні страждання, які полягали в усвідомленні необхідності відновлення пошкодженого автомобіля та водночас відсутності засобів для цього, тому з врахуванням розумності і справедливості розмір моральної шкоди позивач оцінює в 6 000 грн.

А тому просить стягнути з АТ «СГ «ТАС» (приватне) суму страхового відшкодування в розмірі 8 815,44 грн, стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн. та моральну шкоду в розмірі 6000 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 23.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Приватного Акціонерного Товариства «СГ «ТАС» в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та вказав, що відповідно до заяви про страхове відшкодування від 13.10.2021 позивач та відповідач ОСОБА_1 досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування в сумі 7 005,56 грн з вирахуванням франшизи та не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, тому вважає, вимоги позивача безпідставними, поведінку позивача такою, що порушує принцип заборони суперечливої поведінки.

Представник відповідача ОСОБА_1 у письмовому відзиві та в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, в сумі 2500 грн у вигляді франшизи за умовами полісу, оскільки розмір завданої шкоди позивачу не перевищує ліміт відповідальності у 130 000 грн, в задоволенні решти позовних вимог просила відмовити.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Як вбачається із полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/9650181 від 11.03.2021, на момент події цивільно-правова відповідальність позивача ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «УПСК» (а.с.12), а у заподіювача шкоди - у АТ «СГ «ТАС» (приватне) АР 9769990(а.с.13).

Судом встановлено, що учасники ДТП дійшли згоди щодо вини в даній ДТП водія автомобіля марки КАМАЗ 5308 р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 та скористалися електронним європротоколом №3BD6B63712(а.с.14).

Відповідно до норм ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом, зокрема, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (далі - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), - обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Стаття 6 Закону, визначає страховий випадок як дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Щодо стягнення матеріальної шкоди по автомобілю, суд враховує, що відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Відповідно до ст. 9 (п.п. 9.1., 9.2.) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до ст. 22 (п. 22.1) Закону в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

27.10.2021 на рахунок позивача ОСОБА_3 було здійснено виплату страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» в розмірі 7 005,56 грн, що підтверджується роздруківкою з к/р № НОМЕР_3 і не заперечується сторонами (а.с.17).

Згідно заяви від 22.10.2022 ОСОБА_3 до голови правління АТ «СГ «ТАС» (приватне), позивач просив переглянути суму страхового відшкодування з урахуванням рахунку № ТзОВ «Промтехсервіс» на суму 18 533,17 грн (а.с.15-16).Але відповідно до листа №03133-2/0121 від 23.10.2021 АТ «СГ «ТАС» (приватне) в перегляді сум страхового відшкодування ОСОБА_3 було відмовлено за відсутністю підстав, вказано, що належна сума страхового відшкодування в розмірі 7005,56 грн вже була перерахована позивачу (а.с.81).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Між сторонами виник спір щодо розміру завданих збитків та розміру виплаченого страхового відшкодування.

Звертаючись з позовом, позивач покликається, що сума страхового відшкодування, виплачена йому страховою компанією є значно заниженою, відповідно до висновку експерта №0007 від 10.12.2021 матеріальний збиток завданий власнику автомобіля SKODA FABIA р.н.з. НОМЕР_2 становить 18 091,51 грн., вартість відновлювального ремонту SKODA FABIA на момент проведення дослідження становить 19 846,51 грн., вартість відновлювального ремонту SKODA FABIA з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників, які підлягають заміні на момент проведення дослідження становить 18 091,51 грн.(а.с.21-33).

Відповідно до акту прийому-передачі виконаної роботи №0007 від 26.04.2022 виконавець ФОП ОСОБА_4 та замовник ОСОБА_3 склали акт, що вартість експертизи складає 2500 грн, яка відповідно до товарного чеку від 10.12.2021 була оплачена ОСОБА_3 (а.с.34-35).

Згідно акту виконаних робіт №ПТС00019848 від 22.04.2022 виданого ТзОВ «Промтехсервіс» вартість ремонтних робіт становить 18 321 грн, які були сплачені ОСОБА_3 22.04.2022 (а.с.36-37).

Крім того, за правилами статей 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача АТ «СГ «ТАС» (приватне) на користь позивача різницю суми вартості відновлювального ремонту, що становить 18 321 грн., суми виплаченої відповідачем АТ «СГ «ТАС» (приватне) страхового відшкодування в розмірі 7005,56 грн., суми франшизи в розмірі 2500 грн. що складає страхове відшкодування в розмірі 8 815,44 грн.

Поняття «франшиза» міститься у статті 9 Закону України «Про страхування» і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування.

Крім того, застосування франшизи передбачено статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, у межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Якщо внаслідок ДТП, що сталася з особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, а шкоди заподіяно майну, то згідно з вимогами абзацу 2 пункту 12.1 статті 12 та пункту 37.5 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована, має компенсувати позивачу суму франшизи в повному обсязі.

Судом встановлено, що суму франшизи відповідачем ОСОБА_1 не відшкодовано.

Таким чином, сума франшизи в розмірі 2500 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 .

При вирішенні питання про стягнення витрат на проведення експертизи з ОСОБА_1 в розмірі 2500 грн, суд приходить до висновку, що вказані витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Приписами ч. 1 ст. 106 ЦПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У даній справі позивач не погодився з виплаченою сумою страхової виплати та звернувся до експерта самостійно.

Відповідно до листа від 03.12.2021 про проведення огляду автомобіля марки SKODA FABIA р.н.з. НОМЕР_2 10.12.2021 о 14.00 год на території автоцентру «Промтехсервіс» за участю експерта повідомлялися голова правління АТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_1 , але оскільки вони не прибули на огляд автомобіля, то огляд був проведений експертом Демидюком В.Т. без участі останніх.(а.с.18-19).

Однак понесені позивачем витрати на проведення експертизи №0007 від 26.04.2022 не є шкодою, яка може бути відшкодована з відповідача ОСОБА_1 , оскільки не є об`єктивним наслідком неправомірної поведінки саме відповідача ОСОБА_1 .

Невиплата страхового відшкодування у виді різниці вартості відновлювального ремонту та сум вартості відновлювального ремонту складає страхове відшкодування в розмірі 8 815,44 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування витрат на проведення експертизи №0007 від 26.04.2022 з ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п. 5 цієї постанови Пленуму згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи те, що участь у ДТП безумовно негативно вплинула на моральний стан позивача та призвела до душевних страждань, значне пошкодження транспортного засобу, негативно внесло корективи в повсякденний звичний життєвий ритм позивача і його сім`ї, створює і по даний час психологічний дискомфорт позивачу,тому з врахуванням розумності і справедливості суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 1 000 грн.

Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач, їх тривалості та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б засадам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що представником позивача на підтвердження судових витрат позивача надано: договір №Б/Н про надання правової допомоги ОСОБА_3 від 21.10.2021, акт прийому наданих послуг з професійної правової допомоги у цивільній справі від 06.09.2022, квитанції до прибуткового касового ордеру №016 від 06.09.2022 на суму 6000 грн. (а.с. 28).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням принципу пропорційності в цивільному судочинстві, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача понесених останнім та документально підтверджених витрат за надання правничої допомоги з ПрАТ «СГ «ТАС» в розмірі 2669,25 грн. і з ОСОБА_1 в розмірі 1059,79 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

При звернення до суду з даним позовом, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», мав сплатити судовий збір в розмірі по 992,40 грн. за дві вимоги майнового характеру, оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає сплаті як за вимогу майнового характеру у сумі 992,40 грн (1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Однак провадження у справі було відкрито за відсутності доказів сплати повної суми судового збору позивачем.

Оскільки позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди були задоволені частково, у врахуванням вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, виходячи з пропорційності розміру задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку, що слід стягнути на користь позивача з ПрАТ «СГ «ТАС» 633,21 грн. і з ОСОБА_1 344, 97 грн судового збору. А з позивача ОСОБА_3 виходячи з пропорційності розміру задоволених позовних вимог слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 827 грн.

На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 23, 979, 999, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) суму страхового відшкодування в розмірі 8 815 (вісім тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 633 (шістсот тридцять три) грн 21 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2669 (дві тисячі шістсот шістдесят дев`ять) грн.25 коп

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 344 (триста сорок чотири) грн 97 коп та витрати на правничу допомогу в розмірі 1 059 (одна тисяча п`ятдесят дев`ять) грн. 79 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір на користь держави в розмірі 827 (вісімсот двадцять сім) грн

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.09.2022.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк