РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/539/22

Провадження № 2/293/353/2022

26 вересня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового засідання Артемчук Т.В.

представника позивача Бурлак А.О., дов. б/н від 25.11.2021

відповідача ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 26.08.2008

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів справу за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта"

до ОСОБА_1

про відшкодування матеріальної шкоди завданої працівником під час виконання трудових обов`язків

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 відповідно до змісту якого просить:

- стягнути з ОСОБА_1 9321,42 грн (дев`ять тисяч триста двадцять одну грн. 42 коп.) матеріальної шкоди, завданої при виконанні трудових обов`язків, Житомирській дирекції акціонерного товариства "Укрпошта".

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем при виконанні своїх службових обов`язків, в порушення вимог посадової інструкції підприємства, заподіяно матеріальні збитки відповідачу.

Ухвалою від 24.05.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті суд призначив на 22.06.2022.

Ухвалою від 22.06.2022, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 22.06.2022 суд відклав розгляд справи по суті на 18.07.2022.

У судовому засіданні від 18.07.2022 в порядку ч.2 ст. 2240 ЦПК України суд оголосив перерву до 11:00 год. 10.08.2022.

03.08.2022 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с.68-80).

Ухвалою від 10.08.2022, яка у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 10.08.2022 суд відклав розгляд справи по суті на 19.09.2022.

26.08.2022 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до справи з додатками (а.с.86-121).

У судовому засіданні від 19.09.2022 в порядку ч. 2 ст. 2240 ЦПК України суд оголосив перерву до 14:00 год. 26.09.2022.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ОСОБА_1 (відповідач), перебуваючи в трудових відносинах з Житомирською дирекцією АТ "Укрпошта" на посаді листоноші відділення поштового зв`язку Черняхів-1 Житомирської дирекції АТ "Укрпошта", будучи особою, яка несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність, при виконанні своїх службових обов`язків, в порушення вимог посадової інструкції, не виплатила пенсію та субсидію мешканцям смт Черняхів, в зв`язку з чим було проведено службову перевірку.

За результатами перевірки було складено Акт службової перевірки за фактом привласнення грошових коштів листоношею ВПЗ Черняхів-1 ОСОБА_1 , в ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_1 , зловживаючи службовим становищем привласнила грошові кошти (пенсії та субсидії) семи мешканців смт Чериняхів на загальну суму 32118,52 грн.

Відповідач частково повернула привласнені кошти у сумі 29213,10грн, шляхом їх безпосереднього повернення заявникам, яким були не виплачені пенсії та субсидії.

Неповерненими залишились кошти в сумі 2904,59грн, які відповідач не виплатила гр. ОСОБА_2 , згідно відомості №52/1821 від 15.04.2021 (а.с.100).

На підставі п. 2.3.6 Порядку відшкодування шкоди за відсутнє (пошкоджене) майно в АТ «Укрпошта», затвердженого наказом АТ "Укрпошта" від 17.04.2020 №416, позивачем відповідачу нараховано штраф у розмірі 20% від суми завданої шкоди, який склав 6423,42 грн (а.с.30-34).

03.09.2021 на підставі заяви ОСОБА_1 , між сторонами укладено договір короткострокової безвідсоткової позики №652 від 03.09.2021, згідно якого сторони погодили строк повернення суми боргу у розмірі 9327,42 грн, шляхом внесення до 10 числа кожного місяця у розмірі не меншому ніж 933,00грн (а.с.27-29).

01.10.2021 ОСОБА_1 згідно наказу №3721-к звільнено на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України, у зв`язку з втратою довір`я при обслуговуванні товарно матеріальних цінностей.

Оскільки з моменту укладання договору №652 від 03.09.2021 ОСОБА_1 у добровільному порядку не виконуються договірні зобов`язання щодо погашення коштів за договором короткострокової безвідсоткової позики, невідшкодована шкода становить 9327,42 грн, позивач за захистом своїх порушених прав звернувся до суду .

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнала частково, та вказала що 29213,10 грн вона повернула, та залишилось повернути 2904,59 грн.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 26.09.2022 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 , у період з 29.07.2016 по 01.10.2021 працювала на посаді листоноши (поштаря) ІІІ класу Центрального відділення поштового зв`язку Черняхів-1, що стверджується копією Наказу Житомирської дирекції УДППЗ «Укрпошта» №1882-к від 29.07.2016 (а.с.59).

29.07.2016 року між ОСОБА_1 та Житомирською дирекцією АТ "Укрпошта" укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.10-11), взято розписку зобов`язання (а.с.12) та ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією та Положенням про ВПЗ Черняхів-1 (а.с.13-14,15,16,17,18).

Відповідно до п. 3 Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, у випадку незабезпечення з вини працівника ввірених йому грошових коштів та інших товарно-матеріальних цінностей, визначення розміру збитків, заподіяних структурному підрозділу та її відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства (а.с.10-11).

Відповідно до п. 2.1.2 посадової інструкції листоноші (поштаря) зазначено, що «…листоноша поштар доставляє адресатам поштові відправлення, пенсію та грошові допомоги, грошові перекази, періодичні друковані видання…» (а.с.18).

У період з 05.04.2021 по 23.08.2021 по відповідачу на підставі відомостей та форми 55, що містяться у матеріалах справи видані позивачем грошові кошти для виплати пенсій та субсидій.

Зокрема, відповідач отримала кошти на виплату пенсій на субсидій громадянам ОСОБА_3 (5198,48 грн), ОСОБА_4 (4738,65 грн), ОСОБА_5 (2863,50 грн), ОСОБА_6 (3861,65 грн), ОСОБА_7 (2200,00 грн), ОСОБА_8 (2197,24 грн., 2118,58 грн), та ОСОБА_2 (2904,59 грн, 6035,83 грн) у загальному розмірі 32188,52, що підтверджується відомостями №128/06395 від 21.08.2021 (а.с.92), №120/06395 від 20.08.2021 (а.с.93), №23/1821 від 15.08.2021 (а.с.98), №52/1821 від 15.04.2021 (а.с.100), №142/06395 від 23.08.2021 (а.с.104), №11/1821 від 05.04.2021 (а.с.109), №5/1821 від 05.07.2021 (а.с.110).

До позивача із заявами звернулись: гр. ОСОБА_7 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_4 про невиплату пенсій, та гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_8 про невиплату субсидій, що підтверджується відповідними письмовими завами (а.с.87, 88,89,90,96,103,106).

Заявник ОСОБА_2 частково отримала передбачену виплату та водночас не отримала грошову субсидію у розмірі 2904,59 грн за квітень 2021 року, що підверджується заявою від 31.08.2021 (а.с.96).

Позивач провів виплату ОСОБА_2 на загальну суму 2904,59 грн, що підтверджується поштовим переказом (а.с.118).

Таким чином при виконанні своїх обов`язків ОСОБА_1 в порушення вимог посадової інструкції, не виплатила пенсію та субсидію мешканцям смт Черняхів, у зв`язку з чим було створено комісію по проведенню службового розслідування за фактом привласнення грошових коштів у ВПЗ Черняхів-1 (а.с.20-21).

Відповідно до акту службового розслідування № 05ВБ-298 від 17.09.2021 (а.с.22-26), загальна сума привласнених коштів листоношею ОСОБА_1 склала 32117,10грн, та їх часткове повернення заявникам складає 29213,10 грн що підтверджується письмовими розписками заявників про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів у повному обсязі та відсутність претензій до АТ «Укрпошта», зокрема від: гр. ОСОБА_3 5198,48 грн.; гр. ОСОБА_4 4738,65 грн.; гр. ОСОБА_5 2863,50 грн.; гр. ОСОБА_6 3861,65 грн.; гр. ОСОБА_7 2200,00 грн., гр. ОСОБА_8 2197,24 грн. та 2118,58 грн.; гр. ОСОБА_2 6035,00 грн (а.с.111-117).

Відповідно до письмових пояснень наданих ОСОБА_1 під час службової перевірки вона згідно форми 55 отримала необхідну суму коштів у начальника ВПЗ для виплати. Однак, невстигаючи своєчасно провести виплату, здійснила підроблення підписів у виплатних відомостях за споживачів. Зробила ксерокопії відомостей, а оригінали виплатних відомостей здала начальнику ВПЗ для перевірки напередодні 25 числа, тобто дня закінчення виплатного періоду, а виплату планувала провести пізніше. Коли до керівництва ВПЗ стали звертатись жителі смт Черняхів із заявами про несвоєчасність отриманні пенсій та соціальних допомог, зрозуміла неправомірність скоєних дій і почала проводити виплати, подаючи на підпис отримувачам ксерокопії відомостей, таким чином здійснивши виплату 16 пенсіонерів згідно п`яти виплатних відомостей (а.с.35-36).

Наказом АТ "Укрпошта" №416 від 17.04.2020 затвержено порядок відшкодування шкоди за відсутнє (пошкоджене) майно АТ "Укрпошта" (а.с.30-34).

Заявою від 01.09.2021 ОСОБА_1 надала згоду на добровільне відшкодування шкоди у розмірі 6432,42 грн на умовах укладення договору новації (позики) та шляхом утримання усіх коштів, нарахованих їй до виплати, укладеного відповідно до діючого Порядку відшкодування завданої шкоди (а.с.71).

03.09.2021 між АТ «Укрпошта» (позикодавець,позивач) та ОСОБА_1 (позичальник, відповідач) укладений договір №652 від 03.09.2021, згіднно п. 1.1. якого позичальник, керуючись статтею 604 та статтею 1053 Цивільного кодексу України, згідно умов цього договору позики, який укладено відповідно до Договору новації боргу у позикове зобов"язання від 03 вересня 2021 року, укладеного між тими самими сторонами, що і договір позики, зобов`язується на умовах у строк і в порядку, визначеному цим договором позики, сплатити Позикодавцю грошові кошти (повернути суму боргу) в сумі 9327,42 грн, а Позикодавець зобов`язується прийняти грошові кошти в порядку, визначеному цим Договором.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору, позичальник здійснює зобов`язання щодо перерахування суми позики (повернення боргу) Позикодавцю протягом 10 місяців рівними частинами, з дати укладання договору, шляхом внесення до 10 числа кожного місяця Позичальником грошових коштів у касу Позикодавця за місцем знаходження Позикодавця, та/або шляхом перерахування на рахунок Позикодавця у банківській установі, зазначений у даному договорі, та/або шляхом утримання із заробітної плати згідно заяви.

Згідно з п. 2.2 договору, щомісячний платіж становить не менше 933 грн.

Наказом (розпорядженням) №3721 к від 01.10.2021 р. про припинення трудового договору (контракту), ОСОБА_1 було звільнено з роботи з 01.10.2021 (а.с.75).

Позивач зазначає, що з моменту укладання договору № 652 від 03.09.2021 ОСОБА_1 не виконуються договірні зобов`язання, щодо погашення коштів за договором короткострокової безвідсоткової позики, невідшкодована сума становить 9327,42 грн.

Оскільки позивач у добровільному порядку не здійснила відшкодування завданої позивачу шкоди, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст.ст. 1,3 ЦК України, ст.ст. 2, 4 - 5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Предметом даного спору є вимога позивача до відповідача про стягнення завданої шкоди в загальному розмірі 9327,42 грн., з яких 2904,59 грн - безпосередньо завдана шкода та 6423,42 грн 20% штрафу від суми завданого збитку, нарахованого відповідно до Порядку відшкодування шкоди за відсутнє (пошкоджене) майно в АТ "Укрпошта", затвердженого Наказом АТ "Укрпошта" №416 від 17.04.2020.

Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Завдана позивачу шкода є шкодою, завданою внаслідок порушення відповідачем покладених на неї трудових обов`язків.

За змістом ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків (ст. 130 КЗпП України).

Згідно зі ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Статтею 134 КЗпП України передбачено випадки повної матеріальної відповідальності працівників, зазначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі організації, зокрема у випадках коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому на зберігання або для інших цілей.

Постановою Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12.09.1991 року № 1545 визначено, що на території України діють законодавчі акти СРСР, якщо вони не суперечать Конституції і законам України.

Відповідно до Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємство, установа, організація можуть укладати письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28.12.1977 року № 447/24, роботи з приймання й обробки для доставки (супроводу) вантажу, багажу, поштових відправлень та інших матеріальних і грошових цінностей, їх доставки (супроводу), видачі (здачі) цінностей містяться у зазначеному Переліку.

Згідно зі ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, позивачем доведено, що відповідач перебувала у трудових відносинах з АТ "Укрпошта", згідно посадової інструкції та відповідних договорів на неї було покладено обов`язки щодо забезпечення збереження ввірених грошових коштів, поштових відправлень, умовних та товарно-матеріальних цінностей та виробничої документації ВПЗ та будучи особою, що несе повну матеріальну відповідальність за схоронність матеріальних цінностей, порушила посадові обов`язки, що призвело до нсетачі грошових коштів , чим заподіяла позивачу збитки.

Відповідно до встановлених актом службового розслідування тадослідженних у судвоому засіданні первинних документів суд встановив, що розмір матеріальної шкоди, завданої підприємству склав 32118,52 гривень, з яких відповідачем до звернення з даним позовом до суду відшкодовано 29213,10 грн.

Залишок непогашеної відповідачем спричиненої матеріальної шкоди за доводами позивача складає 9327,42 грн (девять тисяч триста двадцять сім гривень 42 коп.), з яких 2904,59 грн завдана шкода та 6423,42 грн - 20% штрафу від завданого збитку, нарахованого у відповідності до Порядку відшкодування шкоди за відсутнє (пошкоджене) майно в АТ "Укрпошта", затвердженого Наказом АТ "Укрпошта" №416 від 17.04.2020.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача не відшкодовано позивачу завдану шкоду в сумі 2904,59 грн (невиплачені відповідачем кошти ОСОБА_2 ), станом на день вирішення спору матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем коштів у сумі 2904,59 грн позивачу, суд дійшов висновку, що вимога позавача в цій частині позову є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, у частині вимоги позивача про стягнення з відповідача 6423,42 грн завданої шкоди, які фактично за своєю природою є нарахованим позивачем штрафом у розмірі 20% від суми встановленої недостачі за результатми службової перевіки, на підставі Порядку відшкодування шкоди за відсутнє (пошкоджене) майно в АТ "Укрпошта", затвердженого Наказом АТ "Укрпошта" № 416 від 17.04.2020, то суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до умов Порядку шкода заподіяна Товариству працівником, відшкодовується ним добровільно або стягується із такого у примусовому чи судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства (п. 1.4 Порядку)

Відповідно до п. 1.4. вказаного Порядку шкода, заподіяна Товариству працівником, відшкодовується ним добровільно або стягується із такого працівника у примусовому чи судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно п. 2.2 вказаного Порядку, розмір шкоди до відшкодування зазначається у Протоколі щодо результатів інвентаризації (крім випадків, зазначених у Розділі 6 цього порядку), та визначається відповідно до вимог встановлених законодавством та цим порядком.

Пунктом 2.3.6 вказаного Порядку передбачено, що при недостачі грошових коштів - у сумі нестачі, що зазначена в акті про встановлення факту нестачі грошових коштів, що є додатом до Протоколу щодо результатів інвентаризації, збільшеної на 20 %.

Згідно п. 2.4. Порядку у випадку, коли працівник згоден добровільно погасити суму заподіяної шкоди, він пише та надає керівнику Товариства/філії заяву за формою, визначеною у додатку 6 до цього Порядку, після чого керівник структурного підрозділу напряму безпеки Товариства /філії забезпечує укладення із таким працівником договору новації /позики (далі договір) на суму заподіяної шкоди , відповідно до порядку встановленого у Товаристві. Надана працівнику позика використовується на відшкодування шкоди Товариству.

Разом з тим суд встановив, що позивач не дотримався умов п. 2.3.6 Порядку щодо встановлення суми недостачі, не склав акту про встановлення факту нестачі та не здійснив інвентаризації.

Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до норм ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання.

У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язання, зокрема прострочення його виконання, боржник зобов`язаний сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеню) у сумі, визначеній законом або договором (ст. 611 ЦК України).

Тобто, Законом чітко встановлено, що неустойка має бути передбачена або Законом або договором.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач була ознайомлена з вказаним Порядком та підписалал такий як сторона. Зазначений Порядок не може розцінюватись як договір, яким сторони передбачили нрахування штрафних санкцій за нелажне виконання своїх обов"язків, тому суд вважає неправомірним нарахування до стягнення з відповідача 6423,42 грн штрафу в порядку п. 2.3.6 Порядку відшкодування шкоди за відсутнє (пошкоджене) майно а АТ "Укрпошта".

Крім того, суд не розцінює як договір новації укладений між сторонами договір № 652 короткострокової безвідсоткової позики від 03.09.2021, який позивач вважає також підставою для стягнення з відповідача 9327,42 грн з завданої шкоди з наступних підстав.

Так, згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема із договорів.

Згідно з ч. 2 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Відповідно до ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (ст. 1047 ЦК України).

Характерними для новації є взаємна згода сторін щодо припинення дії попереднього зобов`язання та щодо умов нового зобов`язання, припинення попереднього зобов`язання і виникнення між тими ж сторонами нового зобов`язання.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підставі ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Отже, договір позики є реальним договором і вважається укладеним з моменту передання грошей або речей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним.

Аналізуючи природу спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами Договір короткострокової безвідсоткової позики №652 від 03.09.2021 року не підтверджує виникнення нового зобов`язання та досягнення згоди щодо всіх його істотних умов, оскільки реальної передачі позичальникові грошових коштів у розмірі 9327,42 грн не відбулось.

Відтак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин щодо існування між АТ «Укрпошта» та ОСОБА_1 попередніх зобов`язальних відносин цивільно-правового характеру, їх виду та розміру щодо яких відбулась новація боргу.

Вищенаведені доводи відповідають правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року в справі №560/1299/17.

Крім того, суд зазначає, що фактично предметом позову в даному випадку є відшкодування підприємству майнової шкоди, завданої працівником при виконанні трудових обов`язків. Порядок відшкодування такого виду шкоди регламентується нормами трудового законодавства, зокрема, КЗпП України.

Отже, зазначений розмір грошових коштів відповідач від позивача не отримувала. В той же час уклала безгрошовий договір позики на виявлену недостачу грошових коштів та нарахований штраф .

З огляду на викладене суд дійшов висновку про недоведеність наявності між сторонами попередніх зобов`язальних відносин цивільно-правового характеру, а укладений між сторонами договір короткострокової безвідсоткової позики №652 від 03.09.2021 р. не підтверджує виникнення нового зобов`язання та досягнення згоди щодо усіх його істотних умов.

Спричинена відповідачем позивачу як роботодавцю матеріальна шкода, внаслідок недостачі грошових коштів, які належать позивачу, не є боргом в розумінні позики (ст. 1046 ЦК) та договір короткострокової безвідсоткової позики не є новацією цього боргу, а виниклі між сторонами правовідносини не є позиковими та не регулюються нормами права, на які посилався позивач. Відтак, договір, на якому грунтує свої вимоги позивач не є підставою для стягнення з відповідача завданої шкоди як за договором новації, договір також за своєю природою не є договором позики, оскільки не містить усіх істотних умов довгору позики та фактично є неукладеним.

Зважаючи на викладені обставини вимоги позивача про стягнення 6423,42 грн штрафу є безпідставними, тому суд відмовляє у позові в цій частині.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За викладених фактичних обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на загальну суму 2904,59грн.

Розподіл судових витрат

У порядку ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 259, 263-265,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" (вул. Хрещатик,22, м.Київ, 01001, )

- 2904,59 грн завданої шкоди;

- 772,59 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство "Укрпошта" (вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстравана за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Повне рішення складено та підписано: 03.10.2022

Суддя Людмила ЛОСЬ