Справа № 401/2572/21; 2/401/170/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Гармаш Т.І., при секретарі Липко О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини в зв`язку з інвалідністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у зв`язку з інвалідністю починаючи з часу звернення до суду протягом строку інвалідності, щомісячно, в розмірі по 2000 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем, ОСОБА_2 з 05 серпня 2015 року перебували у шлюбі. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2020 року шлюб між сторонами розірвано. 27 листопада 2018 року позивачу ОСОБА_1 видано пенсійне посвідчення як інваліду І групи Б, загальне захворювання. З 01 листопада 2020 року позивачу повторно присвоєно І Б групу інвалідності загальне захворювання. Зазначає, що інших доходів, окрім виплат УПСЗН, не отримує через хворобу, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 02 вересня 2021 року призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву.(а.с.30-31)

Ухвалою суду від 17.12.2021 року витребувано у Світловодська ДПІ Головного управління ДПС у Кіровоградській області довідки з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та отриманих податків позивачем та відповідачем. ( а.с. 102)

Скориставшись своїм правом на відзив на позовну заяву, представник відповідача адвокат Леськов В.С. суду пояснив, що проти задоволення позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивач отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 4 ст. 75 СК України. Крім того, відповідач, як батько їх з позивачем спільної дитини, сплачує аліменти на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку). Наразі відповідач не працює, а тому не має постійного, стабільного заробітку, а також здійснює догляд за своєю матір`ю, пенсіонеркою, інвалідом ІІІ групи, а тому не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини. (а.с.45-73).

Правом відповіді на відзив позивач та її представник не скористались.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала. (а.с. 76).

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомили.

дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Судом встановлено, що 27 листопада 2018 року ОСОБА_1 видано посвідчення серії НОМЕР_1 як особі з інвалідністю І групи Б, загальне захворювання. (а.с.7)

Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 05 серпня 2015 року розірвано. (а.с.10-12)

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягуються аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією судового наказу від 03.09.2020 року, виданого Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області по цивільній справі № 401/1884/20, 2-н/401/453/20. (а.с.16)

Позивач ОСОБА_1 проживає зі своїм сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Світловодської міської ради № 1734 від 04.08.2021 року. (а.с.6)

Згідно висновків медико-соціальних експертних комісій про умови і характер праці інвалідів, довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 177502 ОСОБА_1 повторно встановлена І Б група інвалідності (загальне захворювання) на строк до 01 січня 2022 року, вона потребує значної залежності від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій. (а.с.17,18)

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що позивачка уклала шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та змінила прізвище на ОСОБА_6 ( а.с. 117,118).

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частинами 1 та 2 статті 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо колишній чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" визначено на 2021 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" визначено на 2022 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.10.2018 року по справі № 161/16931/16-ц, зазначено, що «Проаналізувавши вказані норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі, непрацездатність одного з подружжя, потреба в матеріальній допомозі, нижчий від прожиткового рівня матеріального забезпечення».

Також, відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 16.08.2017 року у справі № 6-1111цс17 зазначено «За положеннями частин другої, четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

З довідки з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та отриманих податків ОСОБА_2 за період з 4 кварталу 2020 року по 3 квартал 2021 року вбачається, що доходи у нього відсутні. Проте позивач за цей період має дохід у вигляді соціальних виплат. ( а.с .109-11). Крім того з договору купівлі-продажу квартири вбачається, що позивачка продала 24.02.2021 року власну квартиру та отримала дохід у розмірі 279960 грн. ( а.с. 83-84).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на її утримання в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду, не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю сукупності правових підстав.

Керуючись ст. 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265,279 ЦПК України, ст.ст.75,76,90 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини в зв`язку з інвалідністю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Світловодського

міськрайонного суду : Т.І.Гармаш