Справа № 689/1792/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Кульбаба А.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

12 вересня 2022 року позивач звернувся до суду із заявою, в якій з метою забезпечення виконання рішення суду просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії із автомобілем марки AUDI Q-8, р.н. НОМЕР_1 , 2019 року випуску.

В заяві зазначив, що з метою забезпечення можливості виконання рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди на його користь із відповідача по справі необхідно забезпечити позов шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії із автомобілем Ауді, р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться у власності ОСОБА_2 . Невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в частині відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, оскільки з часу ДТП його винуватець не намагався відшкодувати завдану йому шкоду.

Дослідивши матеріали, додані до заяви, суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Суддею встановлено, що 12 вересня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суддею встановлено, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а також поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Твердження заявника про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в частині відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, оскільки з часу ДТП його винуватець не намагався відшкодувати завдану йому шкоду, нічим не обґрунтовані.

Тобто, позивач не надав суду достатніх доказів, які б свідчили про те, що внаслідок незабезпечення позову шляхом забороною вчиняти певні дії із транспортним засобом - автомобілем AUDI Q-8, р.н. НОМЕР_1 призведе до ускладнення чи неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суддею встановлено, що заборона вчиняти будь-які дії із автомобілем AUDI Q-8, р.н. НОМЕР_1 , до прийняття рішення у даній справі за позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди порушить права відповідача, ОСОБА_2 , щодо вільного користування своїм майном (автомобілем AUDI Q-8, р.н. НОМЕР_1 ), що передбачені статтею 41 Конституції України (право приватної власності є непорушним), а також статтею 319 Цивільного кодексу України (власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд).

Отже, суд приходить до переконання, що зазначений вид забезпечення позову не є співмірним і не відповідає змісту заявлених позовних вимог.

Таким чином, звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про задоволення позовних вимог.

Отже, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Кульбаба