Ухвала

16 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 201/8086/21

провадження № 61-8068ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Поповського Дмитра Петровича на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» про зміну підстави звільнення, стягнення вихідної допомоги та заборгованості за роботу у надурочний час, у святкові дні, компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом та з урахуванням збільшення позовних вимог просив суд, а саме: змінити формулювання підстави звільнення з посади начальника технічного відділу з 02 серпня 2021 року на підставі частини першої статті 38 КЗпП України та вважати позивача звільненим з посади начальника технічного відділу з 02 серпня 2021 року на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з приведенням даного запису в трудову книжку; стягнути з відповідача вихідну допомогу на підставі статті 44 КЗпП України у розмірі середнього заробітку за три місяці у розмірі 603 729 грн; стягнути з відповідача заборгованість по оплаті надурочного робочого часу у будні та по суботах у розмірі 7 675 431 грн; стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за роботу у святкові та вихідні дні у розмірі 611 846 грн 59 коп.; стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати за період січень-липень 2021 року у розмірі 13 798 грн.; стягнути з відповідача відшкодування за час затримки розрахунку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено формулювання підстави звільнення позивача з посади начальника технічного відділу з 02 серпня 2021 року на підставі частини першої статті 38 КЗпП України та визнано ОСОБА_1 звільненим з посади начальника технічного відділу з 02 серпня 2021 року на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з приведенням даного запису в трудову книжку. Стягнуто з АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу на підставі статті 44 КЗпП України у розмірі середнього заробітку за три місяці у розмірі 603 729 грн. Стягнуто з АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

20 серпня 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Поповський Д. П. подав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Поповського Д. П. містила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що судове рішення апеляційної інстанції було надіслано заявнику 26 липня 2022 року, а оприлюднено на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 27 липня 2022 року, вважаючи це достатніми підставами для поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 02 вересня 2022 рокупоновлено строк на касаційне оскарження, касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Поповського Д. П.залишено без руху для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 вересня 2022 року заявник направив до суду запитувані матеріали.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження указаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі № 810/451/17, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник указує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Поповського Д. П. подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» про зміну підстави звільнення, стягнення вихідної допомоги та заборгованості за роботу у надурочний час, у святкові дні, компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Поповського Дмитра Петровича на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2022 року.

Витребувати з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вищезазначену цивільну справу № 201/8086/21.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані

до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара