Справа № 745/169/22
Провадження № 2/745/107/2022
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.09.2022 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Комунального некомерційного підприємства «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради Портної А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради про стягнення заробітної плати, компенсації у зв`язку з несвоєчасністю виплати заробітної плати та моральної шкоди,
На час воєнного стану держава надала додатковий бюджет закладам охорони здоров`я, аби вони могли щомісяця виплачувати лікарям та медсестрам підвищену заробітну плату згідно з постановою КМУ від 20 березня 2022 р. №325. Зокрема, покликано здійснювати контроль за справедливим нарахуванням заробітної плати працівникам закладів охорони здоров`я комунальної форми власності, які належать до сфери їх управління, у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 р. №2. КНП «Сосницька лікарня» має право самостійно визначати розмір оплати праці. Але на рівні, не нижчому, ніж установлено Кабінетом Міністрів України. Позивачу за березень 2022 року не виплачена заробітна плата в повному обсязі, виплачено за 1 день, замість 23 робочих днів. Факт відсутності позивача на робочому місці не зафіксований. В результаті невиплати заробітної плати позивач поніс моральні страждання та приниження, які виразились у неотриманні коштів на проживання протягом певного періоду, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе та своєї сім`ї.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та відповіді на відзив, зокрема, що впродовж березня 2022 року він щоденно здійснював як огляд, так і стаціонарне лікування пацієнтів. Оформлення направлення на лікування до стаціонарного відділення лише 1 особи пов`язане з відсутністю доступу до мережі інтернет. Заперечував проти допиту свідків, заявлених відповідачем.
У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради Портна А.В. позовні вимоги не визнала, вважаючи їх необґрунтованими. У своїх запереченях посилалася на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, та запереченнях. Щодо здійснення огляду та стаціонарного лікування пацієнтів лікарем ОСОБА_1 посилалась на копію журналу обліку хворих у стаціонарі та відмов від госпіталізації, а також копію журналу реєстрації амбулаторних хворих. Клопотання про допит заявлених свідків підтримала.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що він працює на посаді директора КНП «Сосницька лікарня», ОСОБА_1 працює на посаді лікаря-невропатолога за зовнішнім сумісництвом на 05 ставки, чотири години, згідно з графіком. Під час виконання своїх обовя`зків лікаря він ОСОБА_3 на роботі не бачив. Заробітна плата нараховується на підставі табеля, який веде відповідальна особа і затверджується завідуючим відділенням. Після з`ясування, що причини відсутності були поважні, табель обліку робочого часу можна скорегувати, але ОСОБА_1 після появи на роботі з таким питанням не звертався. У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що він працює на посаді лікаря-хірурга, у березні місяці його графік роботи був доба через добу. ОСОБА_1 на роботі він не бачив. Коли виникла необхідність консультації лікаря-невропатолога пораненої жінки, лікаря ОСОБА_1 не було. У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що він працює на посаді завідуючого терапевтичним відділенням. Табель обліку використання робочого часу складає головна медсестра, а він затверджує. У березні місяці лікарі працювали доба через добу. Лікаря ОСОБА_1 на робочому місці він не бачив цілий місяць. Про це усно доповідав директору КНП «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради. У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він працює на посаді лікара-ординатора. У березні місяці на роботу уходив через день, зідно з графіком. На протязі березня місяця лікаря ОСОБА_1 на території лікарні не бачив. У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він працює лікарем у Сосницькій лікарні. На початку березня графік роботи був звичайний, а потім були створені бригади по чотири працівники і працювали через день. ОСОБА_1 бачив на робочому місці біля хворої (пораненої) на перший чи другий день її госпіталізації. У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він працює лікарем КНП «Сосницька лікарня» . Згідно з графіком на березень місяць на роботі був майже кожен день, з лікарні не виходив. ОСОБА_1 на роботі бачив мабуть до 02.03.2022 року, коли він у реанімації консультував поранену жінку. Більше його на території лікарні не бачив. Під час тривог всі спускалися у підвал, навіть лежачі хворі, коли працював ліфт, але ОСОБА_1 він жодного разу там не бачив. У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона працює лікарем-генікологом у КНП «Сосницька лікарня». Графік роботи у березні місяці був доба через добу, чергували по чотири лікаря. Коли чергувала у березні місяці, лікаря ОСОБА_1 не бачила. В інших місцях, із вікна службового кабінету, інколи його бачила. У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона працює головним бухгалтером КНП «Сосницька лікарня». Нарахування заробітної плати здійснюється на підставі табеля обліку викрористання робочого часу. ОСОБА_1 не звертався з питанням внесення змін у табель. У березні місяці було проведено зібрання по питанням нарахування та виплати заробітної плати. ОСОБА_1 виплата заробітної плати за березень місяць проведена відповідно до колективного договору - за фактично відпрацьований час, за один день. У березні місяці ОСОБА_1 у лікарні вона не бачила. У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що вона працює старшою медичною сестрою терапевтичного відділення КНП «Сосницька лікарня». У березні місяці у терапевтичному відділенні було введено цілодобове чергування, і вона повинна була бути у відділенні вдень і вночі. Вона є відповідальною особою за ведення табеля обліку викрористання робочого часу, потім його підписують завідуючий відділенням, інспектор із кадрової роботи, а потім затверджує директор. У березні місяці ОСОБА_1 на робочому місці не було, і вона його небачила. З`явився тільки 31.03.2022 року. Про відсутність лікаря вона говорила керівнику. Про те, що ОСОБА_1 був у реанімації, їй невідомо, а у терапії його не було. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради є юридичною особою, керівником якого є ОСОБА_2 . Основий вид економічної діяльності - діяльність лікарняних закладів. Уповноважений орган управління - виконком Сосницької селищної ради, (а.с. 39). Згідно з копією наказу в.о. голови комунального лікувально-профілактичного закладу «Сосницька центральна районна лікарня» Сосницької районної ради №53 від 01.04.2016 року ОСОБА_1 01.04.2016 року прийнятий на роботу в неврологічне відділення лікарем-невропатологом на 0,5 посади, атестаційна категорія 1, за зовнішнім сумісництвом. На підставі заяви ОСОБА_1 . З правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором ознайомлений, (а.с. 12). Із копії наказу в.о. генерального директора Комунальнного некомерційного підприємства «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради №10 від 15.01.2021 року «Сосницька центральна районна лікарня» Сосницької районної ради перейменована в Комунальне некомерційне підприємство «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради, (а.с. 40). Згідно з п. 11 Положення про оплату праці в КНП «Сосницька ЦРЛ» (Додаток № 10 до колективного договору на 2020-2024 роки) працівники підприємств, що працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу (ч. 1 ст. 102-1 КЗпП України), (а.с. 41-42).
Із копії протоколу засідання комісії по трудовим спорам в КНП «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради від 29.03.2022 року вбачається, що на засіданні було розглянуто питання про табелювання працівників та виплату заробітної плати в умовах воєнного стану та прийнято рішення "табелювати працівників згідно з наявністю на робочому місці та виплачувати заробітну плату за фактично відпрацьований час...", (а.с. 43-44). Згідно з копією графіку роботи лікарів КНП «Сосницька лікарня» на березень місяць 2022 року початок роботи лікаря ОСОБА_1 зазначено - 14:00 година, закінчення о 17:50, (а.с. 45). Із копії табелю обліку використання робочого часу КНП «Сосницька лікарня», терапевтичне відділення, звітний період з 01.03.2022 по 31.03.2022 року, затвердженого завідуючим відділенням Федоренком О.В. вбачається, що ОСОБА_1 працював з 8:00 до 12:57 години, (а.с.46-47). Із копії звіту пролікованих у стаціонарному відділенні вбачається, що за період з 01.03.2022 по 31.01.2022 року ОСОБА_1 оформив направлення до стаціонарного відділення одній особі, (а.с. 48). Згідно з копією журналу реєстрації амбулаторних хворих у березні місяці 2022 року лікарем-невропатологом ОСОБА_1 хворі не реєструвалися, (а.с. 60-69). Згідно з копією журналу обліку хворих у стаціонарі та відмов від госпіталізації ОСОБА_1 31.03.2022 року здійснив госпіталізацію одного хворого, (а.с. 70-94).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до приписів ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
За змістом ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Статтею 4 Кодексу законів про працю України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі статтею 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до статті 19 Закону України «Про оплату праці» працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею102-1 КЗпП України сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у роботодавця - фізичної особи. Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Отже, сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у роботодавця фізичної особи. Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Зовнішнє сумісництво - це робота, що виконується на іншому підприємстві чи в суб`єкта підприємництва (якщо працівник працює на двох (або кількох) підприємствах, одне з яких є основним місцем роботи, а друге місцем роботи за сумісництвом). Трудова книжка зберігається на підприємстві за основним місцем роботи працівника. У п. 14 Пстанови ПВС України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" вказано, що згідно зі ст. 102-1 КЗпП працівники, які працюють за сумісництвом (виконують крім основної у вільний від неї час і іншу роботу на умовах трудового договору в того самого чи іншого роботодавця), одержують заробітну плату за фактично виконану роботу без обмеження її певним розміром. Відповідно до положень ст.ст. 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вище викладене та те, що позивачем не надано жодного належного і допустимого доказу щодо наявності обставин, на які останній посилається у своїй заяві, вимоги позовної заяви ґрунтуються виключно на твердженнях позивача, а тому, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Керуючись ст. 102-1 КЗпП України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 350, 354 ЦПК України,
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради про стягнення заробітної плати, компенсації у зв`язку з несвоєчасністю виплати заробітної плати та моральної шкоди відмовити. Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М.Даньков