Справа № 592/5586/22
Провадження № 2-зз/592/13/22
УХВАЛА

26 вересня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми під головуванням судді Костенко В.Г., з участю секретаря судового засідання Ващенка В.О., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

23.08.2022 позивач звернувся з позовом і просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 677 000 грн. та витрати у сумі 21 270 грн..

Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебував з відповідачкою 03.09.2021 по 20.06.2022 у зареєстрованому шлюбі. Остання має у власності квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 50,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. За домовленістю з відповідачко передав їй 26 000 доларів США на ремонт квартири та придбання вбудованих меблів, а та мала зареєструвати його у квартирі та зареєструвати за ним право власності на половину квартири. Він витратив кошти на придбання матеріалів для ремонту, оплатив ремонт та придбав вбудовані меблі. Загалом здійснив поліпшення квартири на суму 677 000 грн.. Відповідачка своїх обов`язків не виконала. Позивач вважає, що відповідачка має сплатити йому зазначену суму поліпшення квартири.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову. Так просив арештувати зазначену квартиру відповідачки шляхом заборони відчуження. Заява мотивована тим, що відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов`язань і може розпорядитися квартирою до ухвалення рішення. Такі обставини можуть істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Ухвалою суду від 29.08.2022 прийнято позовну заяву, відкрито провадження і призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 24.08.2022 забезпечено позов шляхом заборони відповідачці розпоряджатися зазначеною квартирою. При постановленні ухвали суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову у разі задоволення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення.

19.09.2022 відповідачкою подано клопотання про скасування забезпечення позову. Клопотання мотивоване тим, що між сторонами немає спору, адже заявлені вимоги є позивача необґрунтованими. Позивачем не доведено, що відповідачка має намір продати свою квартирую. Також відповідачка має істотний дохід якого достатньої для задоволення вимог позивача у разі задоволення позову. До клопотання додані копії декларацій за 2001 рік та половину 2002 року.

Позивач подав письмові заперечення проти клопотання про скасування заходів забезпечення позову. Зокрема заперечення мотивував тим, що позивачкою не надано доказів отримання доходів. Надані декларації вважає не належним доказом. У позивача є свідки, які можуть підтвердити намір відповідачки продати квартиру.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При постановленні ухвали про забезпечення позову суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання судового рішення у разі задоволення позову. Встановлення заборони на відчуження є достатнім засобом для забезпечення позову.

В разі задоволення позову сума стягнення є істотною і у разі невиконання рішення відповідачкою у добровільному порядку, квартира може бути майном на яке можливо звернути стягнення у примусовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Разом з цим окрім клопотання про скасування заходів забезпечення позову нічого не змінилося. Тобто не встановлено будь-яких фактів на підставі яких суд міг би дійти до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову. Так позовна заява розглядається і вирішити обґрунтованість заявленого позову можливо лише після розгляду справи судом з постановленням відповідного рішення. Тобто на час вирішення цього клопотання неможливо дійти висновку про необґрунтованість вимог позивача. Надані декларації самі по собі не підтверджують статків відповідачки достатніх для задоволення вимог позивача у разі задоволення позову.

Ураховуючи наведене слід відмовити у скасуванні забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 149 153, 158 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в скасуванні заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання.

Суддя В.Г. Костенко