КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 824/47/22 Суддя - доповідач : Коцюрба О.П.
Номер провадження: 22-з/824/611/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове судове рішення)

01 вересня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коцюрби О.П., при секретарі - Качалабі О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву представника компанії BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Іваненка Михайла Анатолійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за заявою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «ЦЕНТРАЛІЗОВАНІ ЗАКУПІВЛІ» (Україна) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 156/2021 за позовом BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «ЦЕНТРАЛІЗОВАНІ ЗАКУПІВЛІ» (Україна) про стягнення 58 872,80 євро, у тому числі: 58 278,84 євро - заборгованості, 593,96 євро - трьох процентів річних та витрат по сплаті арбітражного збору, а також витрат на правову допомогу, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського апеляційного суду, 26 травня 2022 року звернулось Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (далі - ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ», відповідач, боржник) в особі Відокремленого підрозділу «ЦЕНТРАЛІЗОВАНІ ЗАКУПІВЛІ» (Україна) із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 20 грудня 2021 року у справі № 156/2021 в порядку статті 454 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року у задоволенні заяви ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «ЦЕНТРАЛІЗОВАНІ ЗАКУПІВЛІ» (Україна) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 156/2021 відмовлено.

Представник стягувача - компанії BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) (далі - позивач, стягувач) - адвокат Іваненко М.А., 08 серпня 2022 року звернувся до суду із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, у якій просив стягнути з ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 євро.

Також, просив суд врахувати поведінку стягувача та боржника при розгляді справи судом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши в судовому засіданні представника компанії BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Іваненка М.А., перевіривши надані заявником докази на підтвердження понесених судових витрат та їх розподіл, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору, кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

У запереченнях на заяву про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражу, представник компанії BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) - адвокат Іваненко М.А. вказував, що позивач очікує понести судові витрати у розмірі приблизно 10 943 євро у зв`язку з розглядом цієї справи у Київському апеляційному суді.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У судовому засіданні, 04 серпня 2022 року при розгляді справи по суті, представник позивача, до закінчення судових дебатів у справі, заявив намір про долучення доказів понесення судових витрат.

Клопотання про долучення доказів понесених судових витрат та їх розподіл подано до суду 08 серпня 2022 року.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

У статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Приписами ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З огляду на зазначене, нормами ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Вказаний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з врахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається із матеріалів справи, компанією BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) понесено витрати на правову допомогу, пов`язані із розглядом справи в Київському апеляційному суді у розмірі 9 000 євро.

На підтвердження розміру понесених витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, представник компанії BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) надав суду: договір про надання правової допомоги від 29 квітня 2021 року № 2904/21 укладений між компанією BRV Tride s.r.o. та Адвокатським об`єднанням «Конвента Ліґал» (том 1 а.с. 82-86), копію додаткової угоди від 18 липня 2022 року № 7_2/appeal_2 до договору № 2904/21 про надання правової допомоги (том 2 а.с. 6-7), Акт приймання-передачі/звіт про надані послуги в рамках судової справи № 824/47/22 у Київському апеляційному суді, щодо скасування рішення МКАС при ТПП України в справі № 156/2021 (том 2 а.с. 10-13), інвойс № 122/07/22 dd.18.07.2022 на суму 6 000 євро (том 2 а.с. 8), платіжне доручення банку Tatra Bank від 29 липня 2022 року про оплату інвойсу № 122/07/22 dd.18.07.2022 на суму 6 000 євро (том 2 а.с. 9), інвойс № 137/08/22 dd.05.08.2022 на суму 3 000 євро (том 2 а.с. 512), платіжне доручення банку Tatra Bank від 30 серпня 2022 року про оплату інвойсу № 137/08/22 dd.05.08.2022 на суму 3 000 євро.

Вказані вище докази підтверджують факт того, що компанією BRV Tride s.r.o. понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 євро, з яких: 8 000 євро - вартість наданих послуг, що оплачується незалежно від результату розгляду справи, 1 000 євро - сума, що сплачується у разі постановлення ухвали на користь компанії BRV Tride s.r.o. («гонорар успіху»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Законодавством не визначено виключний перелік документів, які підтверджують обставини оплати витрат на професійну правничу допомогу, так як склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат.

Зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, та яка, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку про те, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд відзначає, що у даній справі підставою для звернення із заявою про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є приписи статтей 141, 270 ЦПК України та вимога BRV Tride s.r.o. обумовлена саме необхідністю вирішити питання про розподіл сплачених ним судових витрат (визначених як професійна правнича допомога), що відповідно до вказаних норм процесуального права підлягають розподілу між сторонами.

Також, варто зазначити, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі та є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат, При цьому, загальна сума витрат на адвокатські послуги, передбачена договором, складає 9 000 євро, що не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару.

Таким чином, компанією BRV Tride s.r.o. документально підтверджено понесення під час розгляду справи у Київському апеляційному суді витрати на правничу допомогу, надану АО «Конвента Ліґал» на підставі договору про надання правової допомоги від 29 квітня 2021 року № 2904/21 в розмірі 9 000 євро, який є співмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, а також ціною позову.

При цьому, суд враховує, що в разі недотримання вимог ч. 1 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Копію заяви представника компанії BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) - адвокат Іваненко М.А. про ухвалення додаткового судового рішення (з додатками) було направлено боржнику ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» 08 серпня 2022 року та отримано боржником 09 серпня 2022 року, що підтверджується накладною про поштове відправлення за № 2509.

Однак, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від боржника не надходило.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких, саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

При цьому суд враховує виконання в повному обсязі АО «Конвента Ліґал» умов договору про надання правової допомоги від 29 квітня 2021 року № 2904/21, що підтверджується наявними в матеріалах справи запереченнями представника компанії BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Іваненка М.А. на заяву про скасування рішення МКАС при ТПП України, ознайомленням адвоката Іваненка М.А. з матеріалами справи № 824/47/2022 та участю представника компанії BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Іваненка М.А.в судовому засіданні під час розгляду справи в Київському апеляційному суді, що не оспорюється ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ».

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове судове рішення, яким заяву представника компанії BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Іваненка М.А. про розподіл судових витрат задовольнити, стягнувши витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 євро з ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ». на користь компанії BRV Tride s.r.o.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника компанії BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Іваненка Михайла Анатолійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за заявою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «ЦЕНТРАЛІЗОВАНІ ЗАКУПІВЛІ» (Україна) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 156/2021 - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) на користь BRV Tride s.r.o. (Slovak Republic, 811 01, Bratislava, Spitalska str. 53 (Словацька Республіка, 811 01, м. Братислава, вул. Шпитальска, 53 ідентифікаційний код: 48175463) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) євро.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.П. Коцюрба