Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач посилається на те, що 18 липня 2007 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , який належав їй відповідно до договору дарування жилого будинку від 06 грудня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Кудрявцевим О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 219. Даний факт підтверджується розпискою останньої про передачу їй 3000 грн. Відповідач пообіцяла за першою вимогою посвідчити договір нотаріально.

Позивач декілька разів зверталася до відповідача з проханням посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку. Вона обіцяла виконати своє зобов`язання, але потім почала ухилятися. З ОСОБА_2 позивач домовилась щодо усіх істотних умов договору та виконала їх, а саме: передала усю суму грошей, за яку вони домовились, а відповідач передала позивачу ключі від будинку.

На підставі наведеного, позивач звернулася до суду та прохає визнати дійсним договір купівлі-продажу та визнати за нею право власності на житловий будинок.

Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надано заяву, в якій вона прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, визнала позовні вимоги, зазначаючи.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 , відповідно до договору дарування жилого будинку від 06 грудня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Кудрявцевим О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 219 (а. с. 11-12).

На а. с. 6 є розписка ОСОБА_2 про отримання нею плати за житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої позивач придбала у ОСОБА_2 нерухоме майно, що належало останній на праві власності.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідач, як сторони правочину (розписок), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Судом встановлено обставини неможливості здійснення позивачем нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, вказані обставини свідчать про неможливість нотаріального посвідчення правочину та з чого вбачається втрата можливості з будь-яких причин його посвідчити.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між позивачем та відповідачем не оспорюється, у зв`язку із чим вважається таким, що вчинено правомірно, тому є підстави для визнання дійсним договору та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18 липня 2007 року дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , що складається з: А - житловий будинок загальною площею 36,1 кв. м., житловою площею 20, 3 кв. м.; Б літня кухня; б прибудова; В сарай; Г сарай; Д вбиральня; К колодязь.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук