ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, щона підставі договору купівлі-продажу №1171 від 04 липня 2004 йому належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 31 серпня 2020 сталося залиття вказаної квартири. Залиття квартири сталося з квартири поверхом вище, яка належить відповідачам. 31 серпня 2020 року комісією ділянки № НОМЕР_1 КП «Жилкомсервіс» складено акт обстеження санітарно-технічного стану квартири за аресою: АДРЕСА_1 . Причиною залиття є порив гнучкого шлангу гарячого водопостачання, який підведений до змішувача мийки на кухні квартири АДРЕСА_2 . Таким чином, внаслідок залиття, що сталося з вини відповідачів, квартира позивача потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо, зважаючи на сирість та пошкоджений ремонт, а саме залиті стіни, стелю та зіпсоване освітлення. Згідно висновку про вартість матеріального збитку, який був зроблений оцінювачем на підставі проведення незалежної оцінки, розмір матеріальних збитків, завданих позивачу внаслідок залиття його квартири становить 17 712,00 грн. Також позивач був вимушений здати у хімчистку килим, який знаходився на підлозі житлової кімнати і зазнав пошкоджень. Послуги чистки килима обійшлися позивачу у 615,00 грн., що також підтверджується квитанцією № 6543 від 02 вересня 2020 року. Тобто, загальна вартість витрат, які позивач мусив зробити та буде вимушений зробити в майбутньому для відновлення свого порушеного права (тобто реальні збитки) складає: 17 712,00 грн. (вартість відновлювальних робіт згідно Звіту про оцінку матеріального збитку) + 2 000,00 грн. (вартість послуг суб 'єкта оціночної діяльності з проведення незалежної оцінки матеріальних збитків) + 615,00 грн. (вартість послуги з чистки килима) = 20 327,00 грн. А також зазначив, що йому завдана моральна шкода у розмірі 10000 грн.

Просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь матеріальні збитки, завдані в наслідок залиття належної йому квартири,в розмірі 20327,00 грн.,моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати, понесені ним у зв`язку із розглядом справи в суді, в розмірі 15 044,80 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки, завдані внаслідок залиття квартири, в розмірі 16784,60 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, в розмірі 1000 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, в розмірі 8822,69 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . Просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовну відмовити повністю.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним та не правильним встановленням обставин, які мають значення для справи. Вважає, що позивачам не доведено причинно-наслідковий зв`язок між залиття та пошкодженням майна позивача, розмір завданої шкоди, та проведення ним ремонтних робі, також вважає безпідставним стягнення витрат на послуги щодо оцінки завданих збитків, вказує на відсутність інформації щодо фірми, яка здійснювала чистку килима. Також не погоджується з розміром стягнутих судових витрат посилаючись на їх необґрунтованість.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Згідно частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 30327 грн. 00 коп. та беручи до уваги положення частини 13 статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_1 не оскаржує рішення суду в частині стягнення моральної шкоди, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави переглядати рішення суду в даній частині.

Встановлені обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 на праві власності належить кв. за адресою: АДРЕСА_3 .

31 вересня 2020 року комісією у складі начальника ділянки № 39 КП «Жилкомсервіс» Павлюс О.В., інженером ділянки №39 КП «Жилкомсервіс» Бублик Я.А., майстром КП «ХТС» Билюрка Н.С. був складений Акт обстеження санітарно-технічного стану квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться в господарському віданні КП «Жилкомсервіс».

Під час даного обстеження комісія встановила та зафіксувала, що залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на 2-му поверсі сталося з квартири АДРЕСА_4 . Причиною залиття є порив гнучкого шлангу гарячого водопостачання, який підведений до змішувача мийки на кухні квартири АДРЕСА_2 . При обстежені квартири Позивача комісією були зафіксовані вологі сліди залиття: кімнати: стіна S = 9,2м2; коридору: стеля S = 3,75м2, стіна S = 7,2м2.В кімнаті та коридорі відсутнє верхнє та нижнє освітлення. Висновки комісії: залиття квартири АДРЕСА_5 відбулось з причини аварійної ситуації в квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді, наданої КП ХМБТІ від 08 жовтня 2020 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Відповідно до Звіту про оцінку матеріального збитку від 10 вересня 2020 року вартість матеріального збитку, який був зроблений оцінювачем на підставі проведення незалежної оцінки, розмір матеріальних збитків, завданих Позивачу внаслідок залиття його квартири становить 17 712,00 грн. Звіт складено з урахуванням ПДВ.

Крім того, згідно квитанції №10-09/2020 від 10 вересня 2020 року позивачем сплачено 2000 грн. за виготовлення Звіту про оцінку майна. Також, згідно квитанції-договору №6543 від 02 вересня 2020 року позивачем сплачено 615 грн. за прання килима, який був зіпсований під час залиття квартири.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У постанові Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» надано роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Так, частина 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За загальними правилами деліктних зобов`язань, закріплених статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З аналізу наведеної статті ЦК України вбачається, що відсутність своєї вини відповідно до вимог частини 2 статті 1166 ЦК України має доводити саме заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права.

Отже, чинним законодавством в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У свою чергу свідки допитані при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт затоплення відповідачами квартири позивача 31 серпня 2020 року.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Аналізуючи докази надані позивачем на підтвердження розміру збитків заподіяних залиттям в їх сукупності колегія суддів вважає їх допустимими та достатніми для доведеності розміру збитків.

При цьому, при дослідженні матеріалів справи суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачами ні при розгляді справи судом першої інстанції ні при його оскарженні, не заявлялося клопотання про проведення експертизи щодо оцінки завданої шкоди.

Відповідачами не наданих обґрунтованих доводів щодо помилковості оцінки розрахунку шкоди проведеного за ініціативою позивача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що необхідність проведення зазначеної оцінки виникла саме в результаті затоплення квартири ОСОБА_2 .

При визначені розміру завданої шкоди суд першої інстанції вірно взяв до уваги положення чинного законодавства та враховуючи, що позивачем не надано доказі проведення ремонтних робіт найманими працівниками, стягнув розмір збитків без врахування ПДВ.

Щодо доказів на підтвердження витрат на чистку килима та зазначення відповідачем про відсутність у реєстрі юридичних осіб відомостей про клінігову компанію «Тимур та його команда» не спростовують факту надання позивачу відповідних оплатних послуг .

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (частини 2 статті 141 ЦПК України).

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується ОСОБА_1 , що розмір витрат на надання правничої допомоги становить 14204 грн. 00 коп., а розмір судового збору становить 840 грн. 80 коп.

При цьому позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено на 58,6427% (17784,6:30327х100)

За вказаних обставин враховуючи часткове задоволення позову, загальний розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідачів складає 8822 грн. 69 коп. (58,6427% від 15044 грн. 80 коп.)

Однак Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У частині 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно норм ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також постанови Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

При цьому, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Аналізуючи зазначені норми права, колегія суддів звертає увагу, що навіть у випадку солідарного стягнення заборгованості з декількох відповідачів судовий збір підлягає пропорційному стягненню з усіх відповідачів в рівних частках.

Зважаючи на наведе суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо солідарного стягнення судового збору, а тому рішення суду в цій частині має бути змінене.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2021 року слід змінити в частині солідарного стягнення судового збору.

Стягнувши з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі по 4411 грн. 34 коп. з кожної.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2021 року - змінити в частині солідарного стягнення судового збору.

Стягнувши з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі по 4411 грн. 34 коп. з кожної.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 вересня 2022 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді О.Ю. Кузнєцова

Л.М. Хіль