Ухвала

08 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 2610/23392/2012

провадження № 61-8528ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дикого Юрія Олеговича, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича, боржник - ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О. О., боржник - ОСОБА_1 , у якій просила:

- визнати дії виконавця щодо скасування боржнику, ОСОБА_1 , заходів примусового виконання у виконавчому провадженні (далі - ВП) № 41489415 неправомірними;

- скасувати постанову від 09 червня 2020 року винесену виконавцем у ВП

№ 41489415 про скасування заходів примусового виконання виконавчого листа № 2610/23392/2012, виданого Шевченківським районним судом

м. Києва 08 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 жовтня 2012 року та до досягнення повноліття дітьми, постанови № 761/39512/18, виданої 11 березня 2020 року Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 20 270,00 грн щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття;

- відновити боржнику заходи примусового виконання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі у виконавчому провадженні № 41489415 з примусового виконання виконавчого листа

№ 2610/23392/2012, виданого Шевченківським районним судом м. Києва

08 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж

30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи

з 02 жовтня 2012 року та до досягнення повноліття дітьми, постанови

№ 761/39512/18, виданої 11 березня 2020 року Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 20 270,00 грн щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня

2021 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , про залишення без розгляду скарги ОСОБА_2 залишено без задоволення. Поновлено ОСОБА_2 процесуальний строк для звернення до суду з вказаною скаргою.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представником ОСОБА_1 - адвокатом Коршуном Володимиром Васильовичем, подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коршуна В. В., на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року, повернуто заявнику.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01 грудня

2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року, скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районну відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О. О. задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ) Полісмака О. О. щодо винесення постанови від 09 червня 2020 року про скасування заходів примусового виконання, в рамках виконавчого провадження № 41489415.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О. О. від 09 червня 2020 року про скасування заходів примусового виконання,

в рамках виконавчого провадження № 41489415.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

У серпні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дикий Ю. О., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року (надійшла до суду 01 вересня 2022 року).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Щодо касаційного оскарження ухвали Шевченківського районного суду

м. Києва від 21 травня 2021 року

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 скористався правом на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року, шляхом звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на зазначене судове рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коршуна В. В., на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року, повернуто заявнику.

Відповідно, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року в апеляційному порядку не переглядалася.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Дикого Ю. О., у частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 рокуне може бути прийнята до провадження, оскільки вказана ухвала суду першої інстанції не була предметом апеляційного перегляду по суті, на предмет законності не перевірялася,а тому не підлягає касаційному оскарженню.

Щодо касаційного оскарження ухвали Шевченківського районного суду

м. Києва від 01 грудня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року.

Касаційна скарга ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва

від 01 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 05 липня 2022 року подана до суду касаційної інстанції засобами поштового зв`язку 29 серпня 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Питання про поновлення строку на касаційне оскарження в прохальній частині касаційної скарги заявником не порушується.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням відповідних доказів.

Заявник, у змісті касаційної скарги, хоча і посилається на те, що про існування постанови Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року, повний текст якої було складено 08 липня 2022 року, йому стало відомо лише 30 липня 2022 року, проте до касаційної скарги не додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення, що не змінює порядок касаційного оскарження, встановлений ЦПК України.

Таким чином, заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження

у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дикого Юрія Олеговича, у частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича, боржник - ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дикого Юрія Олеговича, у частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 рокузалишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць