ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/7136/20 Номер провадження 22-ц/814/2678/22Головуючий у 1-й інстанції Бобко Т.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 01 листопада 2021 року (час ухвалення судового рішення 01 листопада 2021 року з 12:15:22 до - час не зазначений; дата виготовлення повного текста судового рішення 10 листопада 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж» про скасування рішення державного реєстратора, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «РАССВЕТ».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року адвокат Харченко К.С., представник ОСОБА_1 , звернувся до суду із вказаним позовом, з урахуванням заяви про зміну предмета позову просив ухвалити рішення, яким скасувати рішення державного реєстратора Радіонова О.С. Харківської районної державної адміністрації Харківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46613520 від 23 квітня 2019 року щодо державної реєстрації договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 05 листопада 2015 року, видавник: ОСОБА_2 /ТОВ «Агрофірма Престиж».

Заявлені вимоги мотивовані тим, що за життя його ОСОБА_2 була власником земельної ділянки кадастровий номер :04:012:0127, площею 3,9583 га на території Веселівської сільської ради Харківського району. Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ Агрофірма «РАССВЕТ» на підставі договору оренди, укладеного його матір`ю 03 вересня 2015 року строком до 03 вересня 2025 року.

15 травня 2019 року позивач після смерті матері отримав свідоцтво про право на спадщину і 20 вересня 2019 року уклав договір оренди успадкованої земельної ділянки із ТОВ Агрофірма «РАССВЕТ», проте при зверненні до державного реєстратора виявилося, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про державну реєстрацію права оренди на його земельну ділянку за ТОВ «Агрофірма Престиж» на підставі договору оренди від 05 січня 2015 року.

Стверджуючи, що його матір ніколи не укладала будь-яких договорів із відповідачем, а запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки обмежує його право власності на землю, просив позов задовольнити.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Скасовано рішення державного реєстратора Харківської районної державної адміністрації Радіонова О. С. індексний номер 46613520 від 23 квітня 2019 року 15:52:32 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 05 січня 2015 року, видавник: ОСОБА_2 / ТОВ «Агрофірма Престиж».

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма Престиж» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 гривень.

Додатковим рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 січня 2022 року стягнуто з ТОВ «Агрофірма Престиж» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 10 200 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Чуб С.В., представник ТОВ «Агрофірма Престиж», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і новим рішенням відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги звертається увага, що у рішенні суду не наведено жодних аргументів щодо порушення державним реєстратором або ж відповідачем процедури державної реєстрації.

Як убачається із копії долученого до справи договору оренди, у ньому зазначені персональні дані матері позивача, які відповідач не міг дізнатися від сторонніх осіб.

У порушення принципу змагальності позивач не подав суду жодних об`єктивних доказів про те, що його мати не підписувала договір оренди у січні 2015 року, а наявний у договорі підпис є підробленим. Висновок суду про неукладеність договору оренди є упередженим і грунтується на непрямих доказах.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2021 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Маміна О.В., судді: Котелець А.В., Тичкова О.Ю.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.02.2022 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14.02.2022 року закінчено підготовку до апеляційного розгляду справи та призначено справу до розгляду в апеляційній інстанції у судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 28 липня 2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_2 , мати позивача у справі, була власником земельної ділянки кадастровий номер :04:012:0127, площею 3,9583 га на території Веселівської сільської ради Харківського району.

03 вересня 2015 року між ОСОБА_2 і ТОВ Агрофірма «РАССВЕТ» укладений договір оренди землі земельної ділянки кадастровий номер :04:012:0127, площею 3,9583 га на території Веселівської сільської ради Харківського району, строком дії до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 роу ОСОБА_2 померла.

15 травня 2019 року позивач у справі отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, набувши право власності на спірну земельну ділянку.

20 вересня 2019 року позивач уклав договір оренди успадкованої земельної ділянки із ТОВ Агрофірма «РАССВЕТ» строком дії до 31 грудня 2029 року.

23 квітня 2019 року державним реєстратором Радіоновим О.С. Харківської районної державної адміністрації Харківської області винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46613520 договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 05 листопада 2015 року, видавник: ОСОБА_2 /ТОВ «Агрофірма Престиж». Державна реєстрація проведена на підставі заяви, поданої 11 травня 2018 року уповноваженою особою ТОВ «Агрофірма Престиж» Богдановичем А.В.

Згідно наданої суду копії договір між ОСОБА_2 і ТОВ «Агрофірма Престиж» укладений і підписаний 11 травня 2018 року строком на десять років.

Згідно листа адвоката Чуба С.В., представника ТОВ «Агрофірма Престиж», 10 березня 2020 року під час вимушеної зупинки на шляху с.Веселе с.Липці приблизно о 16.00 були викрадені документи ТОВ «Агрофірма Престиж», у тому числі і договір оренди, укладений із ОСОБА_2 , про що подана заява до Липецького відділу поліції (а.с.162).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з посиланням на приписи ст.109 ЦПК України визнав доведеним ту обставину, що мати позивача не підписувала оспорюваний договір.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання апеляційного суду рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням наведених вимог процесуального закону.

У постанові від 16 червня 2020 року (справа № 145/2047/16-ц) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, зазначаючи, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки.

Таким чином, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 05 серпня 2020 року (справа № 125/702/17) виклав висновок про те, що реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою. Реєстрація права оренди на земельну ділянку, коли договір оренди власник ділянки фактично не підписував, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.

У постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року (справа № 914/1201/19), від 23 червня 2020 року (справи № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19), від 30 червня 2020 року (справа № 922/3130/19), від 14 липня 2020 року (справа № 910/8387/19), від 20 серпня 2020 року (справа № 916/2464/19), від 03 лютого 2021 року (справа № 278/3367/19-ц), від 06 жовтня 2021 року (справа № 754/8547/19), від 21 квітня 2022 року (справа №380/715/19) сформульований правовий висновок про те, що у разі якщо суд встановить, що оспорюваний позивачем правочин сторони не укладали, відсутнє його волевиявлення на досягнення такого правового результату, відповідно, певне речове право на спірну земельну ділянку у відповідача не виникло, проте державна реєстрація речового права проведена, то належними способом захисту порушеного права власника земельної ділянки є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

У справі, що переглядається, предметом позову є матеріально-правова вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. Заявлена вимога обґрунтована тим, що договір оренди, на підставі, якого проведена державна реєстрація права оренди, не є укладеним, оскільки мати позивача (спадкодавець) цей договір не підписувала (не укладала).

Отже, зважаючи на предмет і підстави позову, предметом доказування у цій справі є факт укладення або не укладення договору оренди від 11 травня 2018 року земельної ділянки з кадастровим номером :04:012:0127.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

У визначення справедливого судового розгляду справи сторін не можна не враховувати загальні фактичні та юридичні обставини справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Станкевич проти Польщі").

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020р. (справа № 129/1033/13-ц), постановах Верховного Суду від 02.10.2018р. (справа № 910/18036/17), від 23.10.2019р. (справа № 917/1307/18), від 18.11.2019р. (справа № 902/761/18), від 04.12.2019р. (справі № 917/2101/17) наголошується щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування і стверджується, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Матеріалами справи підтверджується, що у липні 2019 року позивач та інші власники земельних ділянок (більше двадцяти осіб) звернулися із заявами про вчинення злочину до Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області, зміст яких є ідентичним: власники земельних ділянок не укладали (не підписували) договори оренди із ТОВ «Агрофірма Престиж» , за якими на підставі звернень уповноваженої особи ТОВ «Агрофірма Престиж» державним реєстратором здійснена державна реєстрація права оренди.

Кримінальне провадження № 0000182 ініційоване 16 липня 2019 року за ознаками кримінального право порушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року у межах кримінального провадження № 0000182 надано прокурору і слідчому тимчасовий доступ до документів, що зберігаються у ТОВ «Агрофірма Престиж», у тому числі і договору, укладеного із ОСОБА_2 (а.с.156-160).

Зі змісту ухвали суду вбачається, що у 2019 році у ТОВ «Агрофірма Престиж» вже було вилучено чотири оригінали договорів оренди, за одним із договорів проведена почеркознавча експертиза № 27762 від 26 грудня 2019 року, згідно якої у двох договорах оренди підписи від імені власника земельних ділянок виконані не власником земельних ділянок ( ОСОБА_3 ). а іншою особою.

Як встановлено ухвалою суду, 17 грудня 2019 року прокурором на адресу ТОВ «Агрофірма Престиж» направлений запит про отримання договорів оренди, який вручений працівнику підприємства, проте за станом на 11 лютого 2020 року запитувані матеріали прокурору не передані.

Отже, ще у 2019 році ТОВ «Агрофірма Престиж» не могло не знати як про сам факт звернень власників земель до правоохоронних органів, так і про результат проведеної експертизи за двома договорами оренди.

Позивач звернувся до суду у жовтні 2020 року.

Адвокат Чуб С.В., представник ТОВ «Агрофірма Престиж» ознайомився із матеріалами справи 30 листопада 2020 року (а.с.23). Відзив на позов за його підписом поданий суду 22 січня 2021 року (а.с.32), при цьому у відзиві не сказано жодного слова про наявність чи відсутність у ТОВ «Агрофірма Престиж» оригінала договору оренди від 11 травня 2018 року, укладеного із ОСОБА_2 .

Всупереч принципу добросовісності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України) та обов`язкам учасників цивільного судочинства (ч.2 ст.43 ЦПК України) суду не подано оригінала договору, не заявлено про необхідність проведення почеркознавчої експертизи.

У червні 2021 року представник позивача долучив до матеріалів справи світлокопію листа ТОВ «Агрофірма Престиж» на ім`я начальника СВ Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області, згідно якого 06 березня 2020 року ТОВ «Агрофірма Престиж» отримало ухвалу Харківського районного суду Харківської області про тимчасовий доступ до документів, а 10 березня 2020 року під час вимушеної зупинки на шляху с.Веселе с.Липці приблизно о 16.00 були викрадені запитувані документи (а.с.98).

Адвокат Чуб С.В., представник ТОВ «Агрофірма Престиж», мотивуючи неможливість надати оригінал договору оренди для проведення почеркознавчої експертизи, повідомив суд про цей факт лише у жовтні 2021 року (а.с.162).

Аналіз наведених фактів у сукупності дає підстави погодитися з висновком суду першої інстанції про недобросовісну поведінку відповідача та ухилення відповідача від подання необхідного документа для проведення експертизи, що є підставою у поєднані з іншими поданими суду доказами встановити факт не укладення договору оренди від 11 травня 2018 року земельної ділянки з кадастровим номером :04:012:0127.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, які підтверджені відповідними доказами, зробив правильні по суті висновки по заявленим вимогам і у рішенні навів мотивовані оцінки аргументів сторін, а також мотиви прийняття і відхилення наданих у справу доказів.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж» залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 01 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 07 вересня 2022 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов