КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року

справа № 752/20757/20

провадження № 22-ц/824/2983/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Хоменко В.С. у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.11.2013 року у розмірі 25737,00 грн та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12.11.2013 року станом на 30.08.2020 р. у розмірі 19 674,71 грн та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині відмови позовних вимог представник банку подала апеляційну скаргу, в якій просить у вказаній частині рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення вимог.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, чим засвідчено згоду, що анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, а тому був належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсоткової ставки. Апелянт зазначає, що відповідач не виконував зобов`язань щодо повернення кредиту, а тому до сплати підлягає ставка у розмірі 84%.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано виписку із банківської картки, з якої вбачається користування відповідачем кредитними коштами. Апелянт посилається на те, що позов про визнання недійсним кредитного договору в частині обов`язку сплати заборгованості за тілом кредиту, процентів, неустойки відповідачем не заявлявся, а тому договір у цій частині є дійсним. Укладаючи договір сторонами погоджено всі його умови.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог не оскаржується, тому з огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н від 12.11.2013 року з метою отримання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 12000,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідачем умови кредитного договору виконано не було, внаслідок чого у нього виникла заборгованість станом на 30.08.2020 рік у розмірі 25737,00 грн, яка складається з:

19674,71 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі:

0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту;

19674,71 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

0,00 грн - заборгованість за відсотками;

6062,29 грн - заборгованість за простроченими відсотками;

0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України;

0,00 грн - нарахована пеня;

0,00 грн - нарахована комісія.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження позовних вимог представником банку до позовної заяви додано анкету-заяву, розрахунок заборгованості, витяг з Умов та правил надання банківських послуг, виписку про рух коштів, довідки про видачу кредитних карт та зміну кредитного ліміту, паспорт споживчого кредиту.

Анкета-заява від 12.11.2013 року містить особисту інформації клієнта - ОСОБА_1 , зокрема контакті дані та місце роботи. Однак, анкета-заява не містить відомостей щодо виду отриманої клієнтом картки, її тип, умови про розмір кредитного ліміту, процентної ставки, встановлення відповідальності за порушення зобов`язання.

Наведені Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування позичальником не підписані, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети (відповідний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року, у справі №342/180/17).

Посилання апелянта на паспорт споживчого кредитну як на підтвердження факту ознайомлення відповідача із умовами кредитування, зокрема із процентною ставкою, судом не приймається, з огляду на те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20).

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних доказів щодо погодження між сторонами строку повернення кредитних коштів, відсоткову ставку та відповідальність за порушення таких умов, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів на спростування заборгованості по кредиту судом відхиляться, оскільки вказана обставина не звільняє банк від обов`язку доводити свої позовні вимоги відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді