Справа № 638/6870/18
Провадження № 2/638/525/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретарів Куценко К.Д., Межирицької В.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Полфьорової Я.В.,

представників третьої особи Рибалка О.В., Вельми Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Служба Безпеки України, Рада національної безпеки і оборони України, ОСОБА_3 про захист прав споживачів, -

встановив:

Адвокат Корольчук Юрій Юліанович звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах ОСОБА_2 із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», в якому просить зобов`язати відповідача усунути всі перешкоди щодо користування та розпорядження позивачу грошовими коштами, що знаходяться на поточному рахунку та обслуговуються гривневою карткою, які відкрито та видано у ПАТ КБ «Приват Банк» шляхом негайного розблокування банківських розрахункових, поточних та карткових рахунків, та надання позивачу можливості зняти грошові кошти в сумі (сумах), обраній на власний розсуд, в межах залишку на рахунку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач має банківські розрахункові (поточні та картковий) рахунки в національній валюті України - в гривні, відкриті у ПАТ КБ «Приват Банк». На вказаному рахунку обліковуються грошові кошти, які були перераховані позивачу в якості заробітної плати за період роботи в ТОВ «БаДМ» з 18.07.2016 року по 04.05.2017 року, однак позивач не має можливості користуватися вказаними грошовими коштами у зв`язку із тим, що відповідач необґрунтовано та неправомірно заблокував всі можливі банківські операції по рахунках. За зверненням до працівників Банку отримала 29.05.2017 року усне повідомлення, що карта заблокована на підставі Указу Президента України №133/2017 та рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)». Позивач неодноразово намагалась скористатись банкоматами відповідача, але зняти грошові кошти не вдалося. Відповідач вилучив банківську карту через банкомат. Також позивач не може виконати будь-які банківські операції через програму Приват 24. Представники Банку неодноразово на звернення позивача повідомляли про заблокування карти. У листах посилались на зазначений вище Указ Президента України та законодавство України. Тому позивач була вимушена звернутись до суду. Зазначає, що ні в Указі Президента України, ні у додатку до нього не зазначені дані, що дозволяють ідентифікувати позивача як ОСОБА_2 . Зокрема, у додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 року фізичною особою, до якої застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) зазначена ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , уродженка Тернопільської області, с.Вовківці. Строк застосування санкцій: 3 роки. З огляду на викладене, дії відповідача, пов`язані із блокування рахунків є незаконними. Крім того, листом Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБ України від 23.06.2017 року зазначає, що в списку фізичних осіб, до яких застосовувались санкції є дані стосовно ОСОБА_2 (зареєстрованої у Тернопільській області). Згідно листа від 21.07.2017 року інформація про застосування санкцій до ОСОБА_2 відсутня. Також зазначає, що до позивача не можуть бути застосовані означені санкції через відсутність підстав.

Представником третьої особи - Служби безпеки України надано до суду письмові пояснення, в яких зазначив наступне. Рішенням РНБО України від 28.04.2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 року №133, було застосовано обмежувальні заходи (санкції) до осіб, які сприяли визнанню незаконного окупаційного режиму на території України, в тому числі до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 . Пропозиції щодо застосування обмежувальних заходів (санкцій) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , Службою безпеки України на розгляд РНБО України не виносились. В подальшому Головним Управлінням контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України за дорученням керівництва Служби безпеки України на адресу РНБО України було направлено лист від 01.08.2017 року №8/1/1-9815 з метою актуалізації відомостей та розгляду питання щодо виключення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з додатку №1 списку фізичних осіб, до яких згідно з рішенням РНБО України від 28.04.2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеним в дію Указом Президента України від 15.05.2017 року №133, застосовувались обмежувальні заходи (санкції). Відповідно до п.3 Рішення РНБО України від 02.05.2018 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 14.05.2018 року №126, з додатку №1 до рішення РНБО України від 26/8.04.2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 року №133, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виключено.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова Омельченко К.О. від 10.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.08.2019 року за клопотанням позивача витребувано докази від ПАТ КБ «Приват Банк».

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена в провадження судді Цвірюка Д.В. 10.03.2021 року.

Ухвалою суду від 20.05.2021 року повторно витребувано докази у відповідача.

Ухвалою суду від 18.08.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою судді від 05.10.2021 року постановлено проводити судові засідання у справі в режимі відеоконференції судового засідання поза межами приміщення суду з використанням представником відповідача власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 29.10.2021 року, постановленою без видалення суду у нарадчу кімнату, відмовлено у прийнятті до розгляду заяви представника позивача про зміну предмета позову, також замінено відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником АТ КБ «ПриватБанк».

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала у повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю, зазначивши, що жодні обмеження по рахункам позивача відсутні, в підтвердження чого надано виписку по рахунку. Також зазначила, що дійсно обмеження у використанні банківських рахунків позивача були введені на підставі Указу Президента України №133 від 15.05.2017 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», однак на теперішній обмежень немає, позивач вільно розпоряджається своїми коштами.

Представник третьої особи - Служби безпеки України в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви з підстав, зазначених у письмових поясненнях.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд повідомлялись.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, заслухавши пояснення представника третьої особи СБУ, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року (пункт 993 Додатку 1), яке введено в дію Указом Президента України №133/2017 від 15 травня 2017 року, на виконання Закону України «Про санкції» до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , уродженка Тернопільської області, с.Вовківці, застосовані наступні види санкцій строком на три роки:

1)блокування активів, - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном;

2) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;

3) відмова в наданні та скасування віз резидентам іноземних держав, застосування інших заборон в`їзду на територію України;

4) анулювання офіційних візитів, засідань, переговорів з питань укладення договорів чи угод;

5) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення;

6) інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом (заборона на встановлення ділових контактів; заборона діяльності на території України).

Згідно аналізу положень, які закріплені у статті 5 Закону України «Про санкції», а також у постанові Правління Національного банку України «Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» №654 від 1 жовтня 2015 року (надалі - Постанова №654), слідує, що прийняття рішень як про застосування санкцій до іноземних юридичних осіб, так і про їх скасування, відносяться виключно до компетенції Ради національної безпеки та оборони України.

У відповідності з частиною 7 статті 5 Закону України «Про санкції» рішення про застосування санкцій до іноземних юридичних осіб, внесення до них змін та про їх скасування ухвалюються лише Радою національної безпеки та оборони України.

Вирішення питання про скасування санкцій, в тому числі й розблокування рахунків підсанкційної особи, входять до сфери повноважень того органу, який безпосередньо приймав рішення про введення санкції стосовно іноземної юридичної особи.

Порядок виконання обмежувальних заходів у виді санкцій банками України врегульовано Постановою Правління Національного банку України «Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 1 жовтня 2015 року №654, відповідно до якої зобов`язано банки України: зупинити виконання фінансових зобов`язань на користь осіб, зазначених у санкційних списках, до яких застосовано санкцію "зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань ", - у повному обсязі (підпункт 6 пункту 1), а згідно із абзацем п`ятим підпункту 7 пункту 1 цієї постанови «банк зобов`язаний відмовити у виконанні розрахункового документа клієнту, зазначеному в санкційних списках, що є ініціатором переказу та до якого застосовані санкції "блокування активів" та/або "зупинення фінансових операцій", та/або "зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань".

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 2 травня 2018 року, яке введено в дію Указом Президента України №126/2018 від 14 травня 2018 року, з додатку №1 до Рішення РНБО України від 28.04.2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 року №133, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (№993 у додатку №1 до рішення) було виключено.

З огляду на викладене станом на дату розгляду справи стосовно ОСОБА_2 обмежувальні заходи припинили свою дію.

Крім того, з виписки по рахунку ОСОБА_2 , відкритого у АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що з травня 2018 року позивачем здійснюється зняття грошових коштів.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до статті 141 ЦПК України. Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору слід віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Служба Безпеки України, Рада національної безпеки і оборони України, ОСОБА_3 про захист прав споживачів - відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 16.09.2022 року.

Сторони та інші учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги буд.50;

треті особи: Служба безпеки України, м.Київ, вул.Володимирська, буд.33; Рада національної безпеки і оборони України, м.Київ, вул.Петра Болбочана, буд.8; ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк