Справа № 536/92/22
Провадження №2/524/2454/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2022 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., за участі: - секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2022 року до суду звернулась ОСОБА_1 з вказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом та виселення.

Зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

У вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 (колишній співвласник), ОСОБА_3 (колишній співвласник), ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є членами сім`ї колишніх співвласників. Фактично ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають у вказаній квартирі, особисті речі в квартирі відсутні, добровільно знятися з реєстрації не бажають.

Окрім цього зазначає, що відповідач ОСОБА_2 станом на день подання позову проживав за вищевказаною адресою.

Зменшивши позовні вимоги, позивач, посилаючись на ст. 42 Конституції України, ст. 319, 391 Цивільного кодексу України, ст. 109, 406 Житлового кодексу України, остаточно просить суд: виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла та визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 04 травня 2022 року відкрито провадження у справі, залучено учасників справи та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

30 червня 2022 року визнано підготовку справи до розгляду закінченою, закрито підготовче провадження та призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи.

Ухвалою суду від 31 серпня 2022 року постановлено провести заочний розгляд справи.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просить задовольнити, справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі у судове засідання не прибули повторно з невідомих причин. Були належним чином повідомлені про час, дату та місце судових засідань шляхом надання оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також засобами рекомендованого поштового зв`язку. Про причини своєї неявки суд не повідомляли, відзив на позов не подавали.

Треті особи в судове засідання не прибули, про слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; спливу строку, на який було встановлено сервітут; припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Власник земельної ділянки має право вимагати припинення сервітуту, якщо він перешкоджає використанню цієї земельної ділянки за її цільовим призначенням. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

Судом достовірно встановлено, що позивачеві ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва, виданого 15 вересня 2021 року державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртовою О.С. (зареєстровано в реєстрі за № 2 - 1007) належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.09.2021 року за №№ та 274931587 (а.с. 23, 24, 26).

Попередніми власниками вищезазначеної квартири були відповідачі: ОСОБА_2 , якому належала Ѕ частина квартири та ОСОБА_3 , якій належала Ѕ частина квартири.

Квартира придбана позивачем на електронних торгах ДП «СЕТАМ», що підтверджується протоколом № 547473 від 22.07.2021 року ДП «СЕТАМ», актом приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 09.08.2021 року по виконавчому провадженню 63276309, свідоцтвом про право власності від 15.09.2021 року, зареєстрованого у реєстрі за №2-1007 та протоколом № 547474 від 22.07.2021 року ДП «СЕТАМ», актом приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 09.08.2021 року по виконавчому провадженню № 63276623, свідоцтвом про право власності від 15 вересня 2021 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2-1006.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона є законним власником спірного житлового будинку, придбавши його на публічних торгах та зареєструвавши в установленому законом порядку право власності на нього, але відповідачі, які зареєстровані та відповідач ОСОБА_2 , який проживає у квартирі, чинять їй перешкоди у реалізації права на користування та володіння вказаним майном, тому ОСОБА_2 підлягає виселенню, а також у свою чергу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Конституцією України передбачено, як захист права власності, так і захист права на житло.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Установлено, що 22 липня 2022 року на підставі виконавчого напису № 1881 від 27.08.2020 року виданого, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. відбулися прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме квартири АДРЕСА_1 . Належна ОСОБА_2 квартира була предметом іпотеки.

Установивши, що ОСОБА_1 як новий власник, яка придбала спірний будинок в установленому законом порядку на прилюдних торгах, не може користуватися своєю власністю, оскільки ОСОБА_2 , який втратив право користування спірним житловим приміщенням у зв`язку з його відчуженням, відмовляється виселятися з нього, суд дійшов висновку про те, що порушене право позивача, як нового законного власника спірного нерухомого майна, підлягає захисту в обраний нею спосіб, а саме усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення ОСОБА_2 із належної їй на праві власності квартири, яке відповідач займає без законних на те підстав.

Відповідач ОСОБА_2 є боржником за виконавчим провадженням, за яким спірне майно було продано на прилюдних торгах у рахунок погашення боргу, не є членом сім`ї позивача, спільним побутом із нею не пов`язаний, тому суд дійшов висновку про усунення перешкод власнику у здійсненні права власності шляхом виселення відповідача ОСОБА_2 зі спірного житла.

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд зазначає наступне.

У ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; спливу строку, на який було встановлено сервітут; припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Власник земельної ділянки має право вимагати припинення сервітуту, якщо він перешкоджає використанню цієї земельної ділянки за її цільовим призначенням. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

У зазначеній спірній квартирі значаться зареєстрованими відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 що підтверджується довідкою № К-02-25/7294-4 від 07.12.2021 р., виданою виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Відповідачі не є членами сім`ї позивача, за місцем реєстрації відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично не проживають у вищезазначеній квартирі.

Окремий письмовий договір між сторонами у справі про встановлення сервітуту, конкретний порядок житловим приміщенням не укладався.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не надавали суду належних та допустимих доказів на спростування позову.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Право користування відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказаним спірним житловим приміщенням необхідно визнати припиненим з одночасним виселенням відповіджача ОСОБА_2 зі спірної квартири без надання іншого житлового приміщення.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, то суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню кошти у повернення сплаченого судового збору у дольовому порядку по 1240 грн 50 коп з кожного відповідача (4962 грн : 4).

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Сторони у справі не заявляли про понесення ними інших судових витрат.

Справа розглянута в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 280-282, 283, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, ст. 391, 405, 406 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди власнику ОСОБА_1 у здійсненні права власності шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Визнати припиненими права користування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі по 1240 грн 50 коп.з кожного.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Треті особи: - Автозаводська районна адміністрація Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, місцезнаходження: Полтавська обл., м. Кременчук, пров. Льва Толстого, 38; - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс", місцезнаходження: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 1905 року, 32.

Повний текст заочного рішення виготовлено 31 серпня 2022 року

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня розгляду заяви про перегляд заочного рішення у разі його нескасування. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: