справа №176/799/22
провадження №2/176/430/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді КУЧМИ В.В.,

з участю секретаря с/з ПЕТРЕНКО Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вищезазначеним позовом, де просить суд стягнути з відповідачки 6331,66 грн. безпідставно отриманих від неї коштів. Стягнути судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що 27 травня 2020 року, вона хотіла перерахувати грошові кошти своїй знайомій ОСОБА_3 , але переплутала цифри. Тому, 27 травня 2020 року позивачка на картку ОСОБА_2 , помилково перерахувала грошову суму у розмірі 6331,66 грн. Однак, з відповідачкою, позивачка особисто не знайома, ніяких договорів з нею не укладала, а тому жодних підстав для перерахування коштів не існувало. 30 грудня 2021 року позивачка звернулася до відповідача з вимогою про повернення помилково отриманих грошових коштів, яка не була вручена. Але станом на сьогоднішній час відповідачка помилково перераховані кошти їй не повернула, що змусило її звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи у судове засідання не з`явились.

Від представника позивача, адвоката Караканової Т.В. надійшла заява про розгляд справи у її та позивачки відсутність. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити в повному обсязі.

Від відповідачки відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи відповідачка повідомлялась, зокрема і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення №Р24А375171961С54130 від 27.05.2020 року АТ КБ «ПриватБанк», копія якого містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 перерахувала на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 кошти у сумі 6331,66 грн. (а.с.8)

У своїй позовній заяві позивачка ОСОБА_1 зазначила, що дані кошти були призначені її знайомій ОСОБА_3 . Кошти ж на рахунок відповідачки вона перерахувала помилково, переплутавши цифри номеру картки. Однак, з відповідачкою вона особисто не знайома, ніяких договорів з нею не укладала, а тому жодних підстав для перерахування коштів не існувало.

30 грудня 2021 року позивачка ОСОБА_1 на адресу відповідачки направила претензію про повернення безпідставно отриманих коштів, де повідомила свій розрахунковий рахунок та вимагала у семиденний термін з моменту отримання претензії здійснити перерахунок коштів у сумі 6331,66 грн. (а.с.9-11)

Однак, дана претензія була відповідачкою ОСОБА_2 , проігнорована.

Відповідно до ч. 1ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Обов`язковими умовами для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин в майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Положеннями п. 2.35 Постанови Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» встановлено, що кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначеній строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.08.2018 року по справі № 334/2517/16-ц, згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до частин 1, 5-7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідачка відзиву на позов до суду не направила, тому суд розглянув справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Таким чином, стороною відповідача не доведено і судом не встановлено наявності між сторонами правовідносин, які б слугували передбаченою законом підставою для набуття відповідачем прав на грошові кошти.

Підсумовуючи вищевикладене, підстав вважати, що між сторонами у справі було укладено в будь-якій (усній, письмовій) формі правочин (у тому числі досягнуто згоди та домовленості стосовно їх істотних умов), що були правовою підставою для отримання відповідачем коштів, суд не вбачає.

Аналізуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про безпідставне збагачення відповідачки за рахунок коштів позивачки, яке не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту, оскільки наявності договірних або деліктних відносин між сторонами судом не встановлено, адже спірні кошти набуті відповідачем за рахунок позивача, з яким вона не пов`язана договірними правовідносинами щодо цих коштів, без правової підстави на те, тому у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем повернути отримане майно, яке є безпідставно набутим.

Таким чином, права позивачки ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом задоволення позову до теперішнього володільця коштів з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн., сплаченого останньою за подання позовної заяви.

Керуючись ст.2,12,13,81,141,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН неможливо ідентифікувати, зареєстрованої проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_1 , зареєстрованої проживаючою за адресою: АДРЕСА_3 безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 6331 (шість тисяч триста тридцять одна) грн. 66 коп.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН неможливо ідентифікувати, зареєстрованої проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_1 , зареєстрованої проживаючою за адресою: АДРЕСА_4 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА