Провадження № 2/344/135/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.,

секретаря Підхомної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, ОСББ «Дем`янівка», Департаменту містобудування та архітектури про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 привести приміщення спільного користування до попереднього стану, визнання незаконним та скасування протоколу позачергового засідання правління ОСББ «Дем`янівка» від 19.06.2012 року, визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 24.01.2014 року видане ОСОБА_2 та № 15178687 від 23.12.2013 року видане ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області про визнання незаконними рішень міської ради та усунення перешкод в користуванні допоміжним приміщенням.

Позивач неодноразово уточняв та змінював позовні вимоги.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, ОСББ «Дем`янівка», Департаменту містобудування та архітектури про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 привести приміщення спільного користування до попереднього стану, визнання незаконним та скасування протоколу позачергового засідання правління ОСББ «Дем`янівка» від 19.06.2012 року, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 24.01.2014 року видане ОСОБА_2 та № 15178687 від 23.12.2013 року видане ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30 березня 2016 року провадження в частині прохань позивача про визнання незаконними та скасування містобудівних умов та обмежень ОСОБА_3 від 25.11.2011 року та ОСОБА_2 від 03.12.2013 року виданих Департаментом містобудування та архітектури, про визнання незаконними та скасування п.п. 1.9, 1.10 рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 696 від 06.11.2012 року про надання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дозволу на перепланування власних квартир і долучення приміщень спільного користування, відповідно до проектної документації закрито.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року рішення суду від 30 березня 2016 року залишено без змін.

Ухвалу суду від 30 березня 2016 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог позивач не оскаржував.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року рішення Івано-Франківського міського суду від 30 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа перебувала в проваджені судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 з 02.03.2017 року.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.09.2018 року та наказом від 21.09.2018 року суддю ОСОБА_4 звільнено із займаної посади у зв`язку з поданням заяви про відставку.

На виконання вимог п. 2.3.50 Положення про АСДС проведено повторний автоматизований розподіл незавершених розглядом судових справ, які перебувають у провадженні судді Островського Л.Є.

Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю Бабій О.М.

09 жовтня 2018 року справу передано судді Бабій О.М.

12 грудня 2018 року суддею закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 06 лютого 2019 року.

Позивач брав участь у судових засіданнях, давав пояснення, судом допитано свідків.

Останній раз позивач брав участь в судовому засіданні 29 січня 2020 року.

Після вказаної дати позивач не з`являвся в судові засідання. Під час карантину подавав клопотання про відкладення, які судом було задоволено.

Останнє клопотання про відкладення позивачем подано 26 березня 2020 року.

Після цього жодних заяв від позивача не надходило.

В подальшому ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11 травня 2021 року позовну заяву залишено без розгляду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року ухвалу Івано-Франківського міського суду від 11 травня 2021 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вказала, що будь-яких доказів на підтвердження отримання позивачем повістки (повідомлення) про судові засідання, які було призначено на 11 травня 2021 року, на 12 квітня 2021 року, на 09 березня 2021 року, на 01 лютого 2021 року, на 30 листопада 2020 року, на 26 жовтня 2020 року, на 17 вересня 2020 року, на 02 липня 2020 року, матеріали справи не містять.

Оскільки ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 11 травня 2021 року та на 12 квітня 2021 року не був повідомлений належним чином, тому у суду першої інстанції не було правових підстав для постановлення 11 травня 2021 року ухвали про залишення його позовної заяви без розгляду.

Справу повернуто до Івано-Франківського міського суду 01 жовтня 2021 року та 04 жовтня 2021 року передано раніше визначеному складу суду, тобто судді Бабій О.М.

Суддею продовжено розгляд справи та призначено судове засідання на 17 листопада 2021 року, сторонам направлено повістки.

Повістка на 17 листопада 2021 позивачу не вручена, конверт із повісткою повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т. 7 а.с.113-114), але 17 листопада 2021 року позивач особисто подав клопотання про передачу справи на розгляд іншому судді та просив розгляд клопотання проводити без його участі, тобто йому достеменно було відомо про час та місце судового засідання та він мав можливість з`явитись до суду, оскільки особисто подав клопотання через канцелярію суду ( т. 7 а.с.115).

Судом 17 листопада 2021 року розглянуто клопотання позивача та відмовлено у його задоволенні.

Судове засідання відкладено на 06 грудня 2021 року.

Позивачу відправлено повістку на 06 грудня 2021 року та додатково позивача було повідомлено телефоном про час та місце наступного судового засідання (т. 7 а.с.128).

Також позивач був повідомлений про судове засідання 06 грудня 2021 року, що підтверджується його підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 7 а.с.130).

06 грудня 2021 року позивач не з`явився в судове засідання, але 03 грудня 2021 року подав клопотання про недовіру судді Бабій О.М. (т. 7 а.с.131-132).

Клопотання про відкладення судового засідання подала представник відповідача ОСОБА_2 .

Судом 06 грудня 2021 року розглянуто клопотання позивача та відмовлено у його задоволенні.

Судове засідання відкладено на 26 січня 2022 року.

Позивач був повідомлений про судове засідання 26 січня 2022 року, що підтверджується його підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 7 а.с.175).

Але, 26 січня 2022 року позивач особисто подав клопотання про недовіру судді Бабій О.М. та просив розгляд клопотання проводити без його участі, тобто йому достеменно було відомо про час та місце судового засідання та він мав можливість з`явитись до суду, оскільки особисто подав клопотання через канцелярію суду ( т. 7 а.с.176).

26 січня 2022 року судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у відпустці (т.7 а.с.180).

31 січня 2022 року судом розглянуто клопотання позивача та відмовлено у його задоволенні.

Судове засідання відкладено на 10 березня 2022 року.

10 березня 2022 року судове засідання не відбулось у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

31 березня 2022 року було призначено судове засідання, але сторони не були повідомлені, оскільки не було можливості відправити судові повістки.

Наступне судове засідання було відкладено на 16 травня 2022 року та сторонам направлено повістки.

05 квітня 2022 року позивач знову особисто подав клопотання про відвід судді.

Клопотання передано для розгляду судді Шамотайлу О.В., який 05 квітня 2022 року відмовив у його задоволенні (т.7 а.с.237-238).

Судова повістка про виклик позивача у судове засіданні на 16 травня 2022 року повернулась до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (т.7 а.с.245-246).

Позивач також повідомлявся про судове засідання 16 травня 2022 року по телефону (т.8 а.с.1).

Отже, він був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

16 травня 2022 року позивач в судове засідання не з`явився, але знову особисто подав клопотання про відвід судді.

Ухвалою суду від 16 травня 2022 року заяву залишено без розгляду (т.8 а.с.6-7).

Судове засідання відкладено на 06 червня 2022 року про що стороні повідомлено повістками.

Інформація про вручення чи не вручення позивачу повістки в суду відсутня, але 06 червня 2022 року позивач вкотре особисто подав заяву про відвід судді, тобто йому було відомо про час та місце судового засідання та він мав можливість з`явитись до суду (т.8 а.с.26).

Ухвалою суду від 06 червня 2022 року заяву залишено без розгляду (т.8 а.с.28-29).

Судове засідання відкладено на 22 червня 2022 року, про що стороні повідомлено повістками.

Інформація про вручення чи не вручення позивачу повістки в суду відсутня, але 21 червня 2022 року позивач вкотре особисто подав заяву про відвід судді, тобто йому було відомо про час та місце судового засідання та він мав можливість з`явитись до суду (т.8 а.с.39).

Ухвалою суду від 22 червня 2022 року заяву залишено без розгляду (т.8 а.с.4-41).

Судове засідання відкладено на 11 серпня 2022 року, про що стороні повідомлено повістками.

Судова повістка про виклик позивача у судове засіданні на 11 серпня 2022 року повернулась до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т.8 а.с.59-62).

В судове засідання 11 серпня 2022 року позивач не з`явився, але 08 серпня 2022 він особисто подав клопотання про відвід судді, яке ухвалою суду від 11 серпня 2022 року залишено без розгляду (т.8 а.с.72-73).

Судове засідання відкладено на 01 вересня 2022 року, про що стороні повідомлено повістками.

Про час та місце судового засідання позивач повідомлений належним чином. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачу під підпис 25 серпня 2022 року вручено особисто повістку про виклик до суду на 01.09.2022 року (т. 8 а.с.83).

Також 26 серпня 2022 року позивач був в суді та подав заяву про видачу копії ухвали від 11 серпня 2022 року (т.8 а.с.82), вказане свідчить про те, що позивач був обізнаний про час та місце судових засідань, які відбувались та мав можливість з`являтись в судові засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналізуючи наведені положення ЦПК України, колегія суддів у постанові від 20 вересня 2021 року у даній справі, дійшла висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час без поважних на те причин або неповідомлення ним причин неявки.

У даному випадку головною передумовою залишення позовної заяви без розгляду є неявка у судове засідання належним чином повідомленого позивача двічі поспіль, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно ч. 3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ч. 8 вказаної статті днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Системний аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі № 522/7428/15, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц.

У даній справі ОСОБА_1 повідомлявся судом шляхом надіслання йому повісток та на адресу зазначену у позовній заяві та інших процесуальних документах.

Зокрема, після скасування ухвали про залишення позовної заяви без розгляду та передання матеріалів справи головуючій судді, позивачу ОСОБА_1 судом було направлено повістку про виклик до суду на 17.11.2021 року, яка повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.114 том.7), в свою чергу 17 листопада 2021 року позивачем подано до суду заяву про відвід головуючої судді, в судове засідання не прибув.

18.11.2021 року позивача повідомлено про відкладення судового розгляду на 06.12.2021 року стаціонарним засобом зв`язку, про що секретарем судового засідання складено телефонограму (а.с.128, том 7). Також, в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, за підписом ОСОБА_1 яке вручено йому 25.11.2021 року (а.с.130, том7).

В судове засідання призначене на 06.12.2021 року позивач не прибув, заяву про розгляд справи без його участі ним не подано, в свою чергу 03.12.2021 року подано заяву про відвід головуючій судді.

Розгляд справи відкладено на 21.01.2022 року, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого ОСОБА_1 вручено повістку про виклик до суду під особистий підпис 09.01.2022 року.

Позивачем повторно подано до суду 26.01.2022 року письмову заяву про відвід головуючої судді, 26.01.2022 року розгляд справи не відбувся в зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці. Розгляд справи відкладено на 10.03.2022 року повістка про виклик до суду повернулась з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Розгляд справи відкладено на 31.03.2022 року, сторони провадження в судове засідання не прибули. 05.04.2022 року позивачем повторно подано заяву про відвід головуючої судді, засобом поштового зв`язку. Розгляд справи відкладено на 16.05.2022 року, цього дня позивачем в черговий раз подано заяву про відвід головуючої судді, в судове засідання не прибув.

Судовий розгляд відкладено на 06.06.2022 року, позивачу направлено повістку про виклик до суду. Цього ж дня 06.06.2022 року позивачем в черговий раз подано заяву про відвід судді. В судове засідання позивач не прибув. Повістка повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.54, том 8).

Розгляд справи відкладено на 22.06.2022 року, 21.06.2022 року, за день до судового засідання позивач в черговий раз подав заяву про відвід судді. В судове засідання не прибув, розгляд справи відкладено на 11.08.2022 року. Про що повідомлено сторін, засобом поштового зв`язку. Повістка на ім`я позивача повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.62 том 8). В свою чергу, 08 серпня 2022 року позивачем в шосте подано до суду заяву про відвід головуючої судді. Заяви про розгляд справи без його участі не подано.

11 серпня 2022 року розгляд справи відкладено на 01.09.2022 року, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось до суду з відміткою про одержання під особистий підпис позивачем 25.08.2022 року (а.с.83 том 8). Окрім цього, 26.08.2022 року позивачем подано до суду заяву про отримання копії ухвали від 11.08.2022 року про залишення заяви про відвід без розгляду.

Суд звертає увагу на те, що після скасування апеляційним судом ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду позивачем шість разів за декілька днів до визначеної дати засідання подавались заяви про відвід головуючої судді, що вказує на той факт, що позивачу було однозначно відомо про дати судових засідань.

Жодного разу позивач в судове засідання не прибув, заяву про розгляд справи без його участі не подав.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Окрім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьова проти України зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії». У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрі Зважаючи на викладене, виходячи з вимог п. 3 ч.1 ст.257 ЦПК України, яка визначає наслідки повторної неявки позивача (представника), від позивача не надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутності, зважаючи на норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду, оскільки позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин, відповідачі не наполягають на розгляді справи по суті, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, ОСББ «Дем`янівка», Департаменту містобудування та архітектури про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 привести приміщення спільного користування до попереднього стану, визнання незаконним та скасування протоколу позачергового засідання правління ОСББ «Дем`янівка» від 19.06.2012 року, визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 24.01.2014 року видане ОСОБА_2 та № 15178687 від 23.12.2013 року видане ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Бабій О.М.