27.09.2022 Справа № 363/685/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м.Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді: - Баличевої М.Б., секретаря - Рева В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних від простроченої суми та інфляційних витрат,-

ВСТАНОВИВ:

09.02.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Рішенням Кам`янець-Подільський міськрайсуду Хмельницької області від 24.12.2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені та стягнуто з ОСОБА_2 48023.38 грн. Рішення набрало законної сили 06.04.2011 року та було видано виконавчий лист від 26.05.2011 №2-4500. У зв`язку з невиконанням рішення суду, 03.08.2011 року було відкрито виконавче провадження ВП № 27904381 про примусове стягнення з Відповідача суми боргу. 24.09.2021 р. виконавче провадження ВП № 27904381 було закінчено, у зв`язку з повним фактичним виконанням Відповідачем рішення суду. Присудженні кошти в сумі 48023,38 грн. державним виконавцем були перераховані ОСОБА_1 23.09.2021 року. Таким чином, рішення Кам`янець-Подільського міськрайсуду Хмельницької області не виконувалось Відповідачем у період з 06.04.2011 по 23.09.2021 року, а томупросить: стягнути з ОСОБА_2 на її користь 95614,53 грн. - інфляційних збитків та 15085,92 грн. - 3% річних, а всього - 110700,45 грн. та понесенні судові витрати в сумі 1107 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.04.2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, 26.09.2022 р. надала суду заяву про розгляд справи без її участі. 29.04.2022 року була подана відповідь на відзив, в якій вона не погоджується з доводами Відповідача з обставинами викладеними у відзиві та правовою оцінкою обставин, викладених в ньому.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, 26.09.2022 р. подав заяву про розгляд справи без його участі.14.02.2022 р. подав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, зокрема моральної та просив закрити провадження у справі.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2010 р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди на її користь 48023.38 грн. Рішення набрало законної сили 06.04.2011 року та було видано виконавчий лист від 26.05.2011 №2-4500.

Постановою про відкриття виконавчого провадження Головного державного виконавця Матвієнко В.В. відділу державної виконавчої служби Вишгородського управління юстиції від 03.08.2011 року відкрито виконавче провадження ВП №27904381 з примусового виконання виконавчого листа №2-4500 від 26.05.2011 р.

Постановою про закінчення виконавчого провадження Головного державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ємельяновою І.О. від 24.09.2021 року закінчено виконавче провадження ВП №27904381 з примусового виконання виконавчого листа №2-4500, виданого 26.05.2011 р.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу .

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Так, у частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Невиконання умов, визначених змістом зобов`язання, згідно ст. 610 ЦК України є його порушенням.

При цьому згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц та постанові від 19 червня 2019 року в справі № 646/14523/15-ц).

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Судом встановлено, що рішенням суду з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто на відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 48023,38 грн. і таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, отже, є грошовим зобов`язанням.

Відтак між сторонами було наявне грошове зобов`язання, яке відповідач вчасно належним чином не виконував, що дає підстави для стягнення на користь позивачки інфляційних витрат за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання, оскільки боржник зобов`язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Розрахунок суми індексу інфляції в розмірі 95614 грн. 53 коп. та трьох процентів річних від простроченої сумив розмірі 15085 грн. 92 коп. за весь час прострочення з 06 квітня 2011 року по 23 вересня 2021 року є вірним, відповідає матеріалам справи і сумнівів у суду не викликає.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене права позивачки, яке підлягає захистові, а пред`явлений позов про це задоволенню.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 1107,00 грн.

Керуючись статтями 509, 610, 625 Цивільного кодексу України, 259, 265, 268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 95614,53 грн. - інфляційних збитків та 15085,92 грн. - 3% річних, а всього - 110700,45 грн. (сто десять тисяч сімсот гривень та 45 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесенні судові витрати в сумі 1107 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 )

Головуючий М.Б. Баличева