Провадження № 2/463/408/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до закінчення ним навчання або досягнення сином 23 років.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_1 , який на даний час є повнолітнім та навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка, на юридичному факультеті. У зв`язку із перебуванням на денній формі навчання він позбавлена можливості влаштуватись на роботу та потребує подальшої матеріальної допомоги. Позивачка не має змоги самостійно забезпечувати сином всім необхідним, зокрема, самостійно оплачувати витрати пов`язанні з навчанням, харчуванням та інші витрати. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. Просить позов задоволити.

Ухвалою від 05 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні позивач і третя особа позов підтримали та просять задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Відповідач не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 1500 грн. Вважає, що син навчається в навчальному закладі на бюджетній основі, а тому позивач не несе жодних витрат на навчання. Окрім цього, доходи відповідача є незначними та не дають можливості сплачувати аліменти в запропонованому відповідачем розмірі. Також, відповідач одружився вдруге, має на утриманні дитину 7 років, яка також потребує коштів. Окрім цього, відповідач утримує непрацездатну матір, яка є інвалідом 2 групи. Також, позивач зазначає, що має високий рівень доходів, проте доказів витрат не представила.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, та дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх в сукупності, суд задовольняє позов частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з вимогами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні встановлено, що у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , батьками якого є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Як вбачається із довідки з місця навчання №5942 від 22 жовтня 2021 року, ОСОБА_3 навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка, на юридичному факультеті (а.с.9).

Судом встановлено, що позивачка не має можливості забезпечити в повній мірі потреби сина у зв`язку із чим позивачу необхідна матеріальної допомоги від батька дитини.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Тлумачення статті 199 СК України дозволяє зробити висновок, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Як вбачається з Роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з тих обставин, що відповідач є працездатною особою, також відсутність підстав вважати, що наявні обставини, які позбавляють можливості відповідача сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що він зобов`язаний брати участь в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання у вищому навчальному закладі.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні питання щодо розміру аліментів суд критично оцінює доводи сторони відповідача щодо наявності на його утриманні іншої дитини, оскільки це не звільняє його від обов`язків, покладених на нього статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 180 та 185 Сімейного кодексу України.

Відповідно до положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

А тому з врахуванням наведених обставин, з врахуванням перебування на утриманні в відповідача ще однієї дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також матері ОСОБА_6 , яка є особою з інвалідністю 2 групи, суд приходить до висновку про те, що слід задоволити позов частково і присудити відповідачу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 2481 грн., оскільки такий розмір буде належним та відповідатиме обставинам справи та не порушуватиме права сторін.

У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 2481 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви - 04 листопада 2021 року і до закінчення ним навчання або досягнення сином 23 років.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень)

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 28 лютого 2022 року.

Суддя: Гирич С. В.