Справа № 703/2721/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Криви Ю.В.,

присяжних Гудзь Л.В., Кондратенко О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Лебідь О.В.,

прокурора Шепотіна В.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в порядку окремого провадження заяву директора КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкової І.В. про примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар ОСОБА_2 , -

встановив:

16 вересня 2022 року директор КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкова І.В. звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 у психіатричний стаціонар без його згоди.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що ОСОБА_2 був госпіталізований до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» 16 вересня 2022 року за направленням лікаря психіатра Шполянської центральної районної лікарні ім. братів М.С. і О.С. Коломійченків у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, в зв`язку з чим останній проявляє агресивну поведінку та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих.

Згідно свого психічного стану пацієнт представляє загрозу для себе та оточуючих у зв`язку з чим був оглянутий комісією лікарів - психіатрів, яка дійшла висновку, що лікування ОСОБА_2 можливе тільки в умовах стаціонару, в зв`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, тому що останній виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, страждає на тяжкий психічний розлад, створює суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Просить винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Представник заявника, лікар-психіатр Погоріла І.В. в судовому засіданні підтримала заяву з підстав, зазначених у ній.

Особа, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, він неодноразово лікувався, в тому числі і звертався за допомогою лікаря психіатра добровільно. Наразі він заперечує проти заяви, оскільки не довіряє своє лікування лікарям Черкаської обласної психіатричної лікарні.

Прокурор вважає за необхідне госпіталізувати ОСОБА_2 до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, оскільки для цього є всі підстави.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх в сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Порядок надання психіатричної допомоги регламентується Законом України «Про психіатричну допомогу», який визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров`я, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Судом встановлено, що психічний стан ОСОБА_2 змінився в січні 2018 року, на тлі психоемоційних переживань почали відмічатися депресивні розлади: занурився в себе, нічим не цікавився, відмічалося зниження настрою, похмурість, по довгу залежувався в ліжку, був апатичний. В послідуючому став відмовлятися від їжі, втратив вагу, такий стан тривав більше року, за допомогою до лікарів не зверталися, самостійно намагався впоратися з цією ситуацією. Згідно даних направлення, відомо, що поведінка ОСОБА_2 різко змінилася в серпні 2019 року, він став метушливим, на місці не утримувався, став заявляти, що він «всемогутній», став багатослівний, з`явилася непродуктивна активність, став збудливий, дратівливий, конфліктний. Безцільно брав кредити, витрачав кошти. Переоцінював свої можливості, відмічалася «манія величі». На місці не утримувався, купував непотрібні речі, на зауваження дружини реагував нестримано, агресивно. В зв`язку з цим звернувся до дільничного психіатра. З діагнозом «Біполярний афективний розлад, маніакальний стан» вперше госпіталізувався в КНП «ЧОПЛ ЧОР», де знаходився на лікуванні з 24 серпня 2019 року по 29 травня 2019 року. Після проходження лікування виписаний додому з рекомендаціями підтримуючого лікування. Повторно перебував на лікуванні в ЧОПЛ з 11 серпня 2022 року по 18 серпня 2022 року, тоді відмовився від запропонованого йому лікування та був виписаний. Однак вдома підтримуючого лікування не приймав, в зв`язку з чим стан хворого погіршився. Поводив себе неадекватно, агресивно, зверхньо до рідних, нецензурно висловлювався на адресу тещі та дитини. Вдарив долонею 14-річного сина по обличчю. Вирізав ясенового кілка, ходив з ним по місту, погрожував перехожим, бігав за якоюсь жінко, ходив за неї слідом. Проявляв сексуальний інтерес до сусідської доньки та інших неповнолітніх дівчаток. Погрожував сусідам розправою. Ходив і стукав до сусідів вночі. Ображав дружину, нецензурно лаявся, принижував, погрожував розправою. Був сексуально розгальмованим. В день госпіталізації пішов до сусідів, вживав алкоголь, влаштував сварку, погрожував оточуючим, не хотів йти з дому сусідів о 01.00 годині, на прохання господарів реагував бурхливо. У зв`язку з таким станом сусіди викликали поліцію та швидку медичну допомогу. Пацієнт оглянутий дільничним лікарем психіатром, відтак за направленням лікаря - психіатра Шполянської центральної районної лікарні, в зв`язку з погіршенням психічного стану, був направлений для госпіталізації до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради».

Згідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці.

Згідно з вимогами ст.16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

Відповідно до висновку лікарів-психіатрів від 16 вересня 2022 року про стан психічного здоров`я ОСОБА_2 , на підставі даних анамнезу, психічного стану, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі: «Біполярний афективний розлад, поточний епізод манії з психотичними симптомами» та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

Суд зазначає, що надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з усіма гарантіями, що передбачені цією статтею.

Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07(провадження № 14-9свц18).

Враховуючи, що ОСОБА_2 неодноразово перебував на лікуванні у психіатричному закладі, в судовому засіданні підтверджено наявність у ОСОБА_2 психічного розладу, встановлені обставини, що він проявляє реальні наміри вчинити дії, що являють безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, в зв`язку з наявним розладом в добровільному порядку відмовляється від лікування, то на даний час наявні підстави для його госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Згідно вимог ст. 342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 259, 339, 341, 342 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву директора КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкової І.В. про госпіталізацію ОСОБА_2 у психіатричний стаціонар без його згоди - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 до комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» без його згоди.

Рішення суду про задоволення заяви представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 вересня 2022 року.

Головуючий: Ю. В. Крива

Присяжні: Л.В. Гудзь

О.В. Кондратенко