Справа № 703/2265/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.

за участю секретаря судового засідання Харченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Панасенка О.А. про розшук боржника ОСОБА_1 ,

у с т а н о в и в :

Головний державний виконавець відділу ДВС у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Панасенко О.А. звернувся до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_1 .

Своє подання мотивує тим, що на виконанні у відділі ДВС у місті Смілі перебуває виконавче провадження № 64734351 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Головного управління ПФУ в Черкаській області 5768,85 грн.

04 березня 2021 року державним виконавцем відкрито вказане виконавче провадження.

10 серпня 2022 року виконавцем було здійснено виїзд за адресою проживання боржника, вказаною у виконавчому документі, з метою перевірки майнового стану боржника та встановлено, що боржник за цією адресою не проживає, будинок був проданий у 2019 році. Зі слів нового власника будинку виїхав на постійне місце проживання до м. Києва або Криму. Згідно відомостей державного реєстру будинок належав ОСОБА_2 .

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що за ОСОБА_1 не зареєстровано будь-яких транспортний засіб.

Державним виконавцем також було встановлено, що у боржника відсутні рахунки у фінансових установах, а також джерела доходу.

На даний час ОСОБА_1 рішення суду не виконує, жодних заходів щодо самостійного погашення боргу не вживає.

Враховуючи, що боржник за постійним місцем проживання відсутній, державний виконавець просив суд оголосити його розшук.

У судове засідання державний виконавець не з`явився. Начальник відділу ДВС направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника відділу ДВС.

За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Смілянського МВ ДВС Пиндика С.В. від 04 березня 2021 року відкрито виконавче провадження № 64734351 з примусового виконання вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № Ф-24 від 08.02.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ПФУ в Черкаській області 5768,85 грн. боргу.

10 серпня 2021 року державним виконавцем Панасенком О.А. було здійснено вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 . Виконавцем було встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, будинок було продано у 2019 році, зі слів нового власника ОСОБА_1 виїхав на постійне місце проживання до міста Києва або до Криму.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 серпня 2022 року будинок АДРЕСА_2 дійсно було відчужено 13.03.2019 ОСОБА_2 новому власнику ОСОБА_3 .

Із відповідей на запити, які були направлені до Державної фіскальної служби України, вбачається, що інформація щодо джерел отримання доходів ОСОБА_1 відсутня, його знято з обліку у контролюючих органах як фізичну особу-підприємця.

Як встановлено із відповіді на запит, який було направлено до Міністерства внутрішніх справ України, у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст.10 Закону визначено перелік заходів щодо примусового виконання рішення суду одним із яких є розшук боржника.

Статтею 36 Закону зазначено, що для звернення державного виконавця до суду з поданням про оголошення розшуку боржника є відсутність відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Згідно з ч.1 ст.438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

В узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року висловлено наступну позицію: суди обґрунтовано відмовляли в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи; через відсутність даних про ухилення боржника від сплати боргу; відсутність відомостей про привід боржника; відсутність доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника; відсутність відомостей щодо відкриття виконавчого провадження; відсутність відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби; на виклик до суду боржник надав заперечення на подання державного виконавця та надав докази, що місце свого проживання не змінював, ніяких повідомлень про наявність виконавчого провадження не отримував.

Згідно п. 4 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання боржника.

Натомість, як вбачається із матеріалів подання, державний виконавець у встановленому законом порядку не звертався до відповідних органів щодо перевірки та встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника. Інших даних щодо проживання боржника, ніж у виконавчому документі, у нього немає і він таку не перевірив. Відсутні відповідні акти чи довідки органу, до відання якого належать зазначенні питання.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування розшуку до боржника лише в разі його належного повідомлення про початок примусового виконання, необхідність його явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від такої явки.

Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували належне повідомлення боржника про початок примусового виконання матеріали справи не містять, державним виконавцем не надано суду підтвердження вручення боржникові копії постанови про відкриття провадження.

Слід також зазначити, що при вирішенні питання про розшук боржника суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Таким чином суд приходить до висновку, що виконавець не подав до суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, хоча це є його обов`язком, що може призвести до безпідставного оголошення розшуку ОСОБА_4 , чим будуть порушені його права.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника слід відмовити.

На підставі наведеного та ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст. 18, 258-261, 438 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити головному державному виконавцю відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Панасенку О.А. у задоволенні подання про розшук боржника ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена сторонами безпосередньо в Черкаський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя: І.Я. Биченко