Провадження № 2/582/130/22
Справа № 582/194/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2022 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Жмурченка В.Д., за участю секретаря судового засідання Коваль В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт Недригайлів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІФОЮ" про визнання недійсними пунктів договору,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до Недригайлівського районного суду із зазначеним позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 та просила суд визнати недійсним п. 2.4, п. 2.5, п. 3.1.1, п. 3.1.3, п. 3.2.1 Договору позики №3689616 від 12.12.2021, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІФОЮ", , та судові витрати покласти на відповідача.

На обгрунтування позову зазначено, що 12.12.2021 ОСОБА_1 уклала договір позики №3689616 з ТОВ "МАНІФОЮ", за яким позикодавець надає позичальникові грошові кошти (позику), а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити нараховані за користування позикою проценти в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип позики: короткострокова. Сума позики: 9400,00 грн. Строк позики: до 11.01.2022 (30 днів). Проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до Договору позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1.39300 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000 % від суми позики за кожен день

користування позикою. Позикодавець надає Позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах (відповідно до п. 2.4.2) виключно за умови належного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором. У випадку недотримання Позичальником умов сплати процентів за користування позикою па акційних умовах, за Договором застосовується базова процентна ставка за позикою. Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою.

Представник позивача вважає, що пункти 2.4, 2.5, 3.1.1, 3.1.3 та 3.2.1 договору позики підлягають визнанню недійсними, оскільки встановлена в договорі процентна ставка перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеною, не відповідає вимогам п. 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і засадам справедливості, добросовісності, розумності, що як наслідок свідчить про непропорційність великої суми компенсації у разі невиконання позивачем зобов`язань за цим договором. Тому, з посиланням на відповідні положення ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», просить визнати вказані пункти договору недійсними.

У судове засідання представник позивача, адвокат Мачула А.А., не прибула, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позові, та просила суд їх задовольнити, розгляд справи просила провести без її участі.

Представник ТОВ "МАНІФОЮ", відповідача у справі, у судове засідання не прибув, подав суду відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними, необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Зазначив, що 12.12.2021 між ОСОБА_1 , позивачем, та ТОВ "МАНІФОЮ", було укладено Договір позики, за яким ОСОБА_1 отримала позику у сумі 9400.00 грн, яку було перераховано на вказані Позичальником банківські реквізити. У свою чергу, Позичальник зобов`язалась повернути позику та сплатити проценти за користування нею. Однак позивачем не було повернено позику у встановлений Договором строк, більше того, не здійснено жодної оплати в рахунок погашення заборгованості та станом на дату подання відзиву прострочено виконання зобов`язання за укладеним Договором на 127 днів. При цьому жодних скарг (на електронну пошту/юридичну адресу ТОВ "МАНІФОЮ") щодо умов укладеного Договору/звернень щодо зменшення фінансового навантаження за Договором/будь-яких інших звернень від ОСОБА_1 не надходило. Вказує також, що Товариством неодноразово проводились акції, згідно з умовами яких Позивачу пропонувались пільгові умови погашення заборгованості, в тому числі повне списання нарахованих процентів при сплаті суми позики в розмірі 9400,00 грн, про що Товариством надсилались повідомлення на зареєстрований Позивачем контактний номер телефону, про що надав витяг із системи Товариства щодо надісланих Позивачу повідомлень. Однак Позивачем так і не було виконано зобов`язання за укладеним Договором, не зважаючи на запропоновані умови лояльності. Зазначає, що договір позики було укладено між сторонами у чіткій відповідності з нормами чинного законодавства України, в тому числі у відповідності із Законом України "Про захист прав споживачів" та вважає, що відсутні підстави для визнання пунктів договору недійсними, оскільки позивачем не доведено переконливих та істотних доводів щодо недійсності пунктів і взагалі не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів. У зв`язку з чим у позові просив відмовити повністю, розгляд справи просив провести без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІФОЮ" та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту шляхом ідентифікації останньої і використання нею електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, укладений договір позики № 3689616, згідно з умовами якого Товариство надає Позичальнику кошти в сумі 9400,00 грн у позику строком на 30 днів, у свою чергу, Позичальник бере на себе зобов`язання повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Відповідач, на виконання п.п. 2.1, 2.3.3 Договору, перерахував грошові кошти на банківський рахунок позивача у розмірі 9400,00 грн.

Позивач визнає факт укладення Договору позики №3689616 від 12.12.2021, так само як і визнає факт отримання грошових коштів.

При цьому, вважає пункти 2.4, 2.5, 3.1.1, 3.1.3 та 3.2.1 договору позики несправедливими та такими, що підлягають визнанню недійсними, оскільки всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Так, згідно п. 2.4 Договору позики, встановлено розмір процентів за користування позикою:

2.4.1. Проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до Договору позики.

2.4.2.Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1.39300 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

2.4.3.Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

2.4.4. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою.

2.4.5. Позикодавець надає Позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах (відповідно до п.2.4.2.) виключно за умови належного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором. У випадку недотримання Позичальником умов сплати процентів за користування позикою па акційних умовах, за Договором застосовується базова процентна ставка за позикою.

Згідно п. 2.5 Договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01 % від суми позики за кожний день з менту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою.

Згідно п. 3.1.1. Договору позики проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування Позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості включно.

Згідно п. 3.1.3. Договору позики у період прострочення Позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п. 2.4.4.

Згідно п. 3.2.1. Договору позики проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором у розмірі, визначеному п. 2.5 Договору, за кожен день прострочення.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що кредитний договір між сторонами укладений в електронній формі.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Факт досягнення згоди між Сторонами стосовно всіх умов договору, з якими позивач була попередньо ознайомлена, підтверджується підписанням договору, а отже при укладанні договору позивач вільно та свідомо погодилась виконувати усі зазначені в ньому зобов`язання.

Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, позивач мала можливість не вступати у кредитні відносини із відповідачем. Підписавши договір позики, ОСОБА_1 засвідчила, що погодилась на отримання у позику коштів саме на умовах, що визначені договором.

ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами договору позики, мала реальну можливість відмовитися від укладення останнього та на момент його підписання додаткових вимог щодо спірних умов договору не заявляла, що свідчить про свідоме визнання позивачем умов договору, в тому числі його оспорюваних умов.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування».

Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» станом на дату укладення кредитного договору містить положення про те, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Виходячи з мети законодавчого захисту прав споживача як більш вразливої та незахищеної сторони у договорі (в якому одна сторона є фахівець, а інша - ні), закон має на меті захистити право споживача бути обізнаним з умовами договору, що укладається, на зрозумілій для нього мові, коротко і прозоро, без прихованих невигідних для нього наслідків та умов, з метою уникнення ситуації, коли для належного розуміння договору та його умов споживач мав би детально аналізувати об`ємний матеріал, і з метою уникнення викривлення дійсного волевиявлення позичальника-споживача. Дані вимоги закону не мали на меті надати споживачу формальні підстави для подальшого визнання укладеного договору недійсним. Споживач (позичальник) не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування позичальником умов договору (тобто умов, на яких йому кредитор видасть кредитні кошти, і які наслідки він матиме для себе) до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом, що врегулювано в частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою статті 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Стандартизована форма паспорта споживчого кредитування, наведена у додатку 1 до Закону № 1734-VIII, передбачає окремий розділ про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (пеня, штрафи, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, інші платежі), де зазначаються розмір платежу, база його розрахунку та умови його застосування, а також окремий розділ додаткової інформації (додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту): послуги нотаріуса, послуги оцінювача, послуги страховика, інше, де зазначаються необхідність отримання відповідної послуги, перелік осіб за наявності.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Методика розрахунку загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договорами про споживчий кредит встановлена Правилами розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженими постановою Правління НБУ від 08 червня 2017 року № 49 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 5 Правил банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

На момент укладення договору позики ОСОБА_1 не зверталась до відповідача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилась зі всіма умовами такого договору, в тому числі з тими, що оспорює.

Судом досліджено додаток № 1 до договору позики № 3689616 від 12.12.2021 (Розрахунок за договором позики № 3689616 від 12.12.2021), (а.с. 22-25), паспорт позики до Договору позики № 3689616 від 12.12.2021 (а.с. 56-57), Примірник Оферти та Акценту (а.с. 58), Витяг із системи Товариства щодо надісланих позивау повідомлень (а.с. 59), що дає підстави для висновку про повну обізнаність позивача з умовами договору до його підписання.

Оферта, що була надіслана Позичальнику, містила всі істотні умови Договору, розрахунки та процентні ставки, в тому числі загальну вартість позики та процентів. Позичальник, вивчаючи умови Оферти, могла прийняти рішення про її прийняття або відмову у її прийнятті, тим самим відмовитись від укладення Договору.

ОСОБА_1 було підписано електронне повідомлення про прийняття Оферти, відповідно, погоджено всі запропоновані Товариством умови Договору.

На зазначену Позичальником адресу електронної пошти Товариством надіслано лист-повідомлення (підтвердження) про укладання Договору відповідного змісту згідно з вимогами ЗУ "Про електронну комерцію" (а.с. 58зв.).

Наданий Товариством паспорт позики до Договору позики № 3689616 від 12.12.2021 скріплений підписом ОСОБА_1 , яка підтвердила отримання нею інформації про право кредитодавця залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію у разі невиконання нею зобов`язань за договором про споживчий кредит, про встановлені законодавством вимоги щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки). Про її право на звернення до Національного банку України у разі недотримання таких вимог Позикодавцем та/або колекторською компанією, а також про моє право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої у процесі врегулювання простроченої заборгованості (а.с. 57).

Крім того, відповідно до п. 4.4.2 Договору позики, укладаючи цей договір позивач, серед іншого підтвердила, що зобов`язана повернути позику та сплатити нараховані проценти.

Згідно з п. 8.3.3, 8.3.5 Договору позики, підписуючи цей договір позичальник підтвердила, що в чіткій та зрозумілій формі отримала інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно із ЗУ "Про захист прав споживачів" та ЗУ "Про Захист персональних даних", та вивчила та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІФОЮ", які є невід`ємною частиною Договору.

Договір позики укладений терміном на 30 календарних днів, за які позивач повинна сплатити проценти, що є платою за користування кредитом до 11.01.2022, а не компенсацією у розумінні ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів".

Термін "Компенсація" у відповідності до Закону України "Про захист прав споживачів" має значення захисного механізму у разі невиконання особою зобов`язань за договором. Дане поняття можна співвіднести з поняттям "штрафні санкції".

Договором позики не встановлені штрафні санкції за невиконання зобов`язань по Договору, і штрафні санкції за договором відповідачем не нараховувались.

Виходячи з оплатного характеру договору позики, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату відсотків за користування кредитом, є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказаний розмір відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін.

Отже суд, погоджуючись із позицією відповідача, вважає, що твердження позивача про порушення вимог ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", є безпідставними.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного, суд на підставі належним чином оцінених доказів дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Доказів протилежного матеріали справи не містять, позивачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір", ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсується за захунок держави.

Керуючись ст.ст. 76, 141, 263-265, 279, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІФОЮ" про визнання недійсними пунктів договору, відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко