Справа №717/1486/21
Номер провадження 2-др/717/3/22

УХВАЛА
21.03.2022 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Телешмана О.В.,
за участю секретаря судового засідання Глібіщук М.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -
16 грудня 2021 року в даній справі ухвалено рішення яким позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Шлюб Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення про присвоєння їй дошлюбного прізвища - ОСОБА_3 , оскільки ця вимога була вказана в позовній заяві, але при ухваленні рішення, суд не вирішив дану вимогу. Заяву просить розглядати в її відсутності.
Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.5 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Суд вважає, що заява позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню виходячи з такого.
Якщо б вимога позивача ОСОБА_1 про відновлення їй дошлюбного прізвища « ОСОБА_3 » була, як позовна вимога, то така вимога мала бути оплачена судовим збором відповідно до ч 3. ст.6 Закону України «Про судовий збір», якою встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
В даній справі судовий збір був сплачений лише за одну позовну вимогу.
Отже, суд вважає, що зазначена в позовній заяві вимога про залишення позивачу прізвище « ОСОБА_4 » не була позовною вимогою.
Крім того, відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.
Згідно ч.8 ст. ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу у зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Відповідно до вимог ст.. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ч. 5 ст. 295 Цивільного кодексу України прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.
Відповідно до ч. 7 ст.295 Цивільного кодексу України Порядок розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, суд вважає, що ЦПК України не передбачено відновлення прізвища при розірванні шлюбу в позовному проваджені, так як відсутній спір про право з приводу даної вимоги, а змінити прізвище можливо після розірвання шлюбу в безспірному порядку відповідно до «Порядку розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. N 915.
Отже, позивач ОСОБА_1 після набрання рішенням суду про розірвання шлюбу законної сили має право звернутися до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану про зміну прізвища у встановленому законом порядку, а тому в частині позовних вимог про відновлення позивачу дошлюбного прізвища слід відмовити за безпідставністю.
Враховуючи викладене вище суд вважає, що слід відмовити в прийнятті додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою позивача ОСОБА_1 від 14.03.2022 року.
Керуючись ст. ст. 2, 3, 10,12, 133,137-142, 264, 265, 270 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити в прийнятті додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою позивача ОСОБА_1 від 14.03.2022 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повне судове рішення складено 21.03.2022 року.
Суддя