Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 936/4/22

Провадження № 2/936/53/2022

05.04.2022 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді: Пвлюк С.С.,

при секретарі с/з - Собран Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Воловець цивільну справу за позовною заявою адвоката Повідайчика Олега Івановича поданої в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Повідайчик О.І. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ТзОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивує тим, що 20.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видано виконавчий напис №118780, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованість у розмірі 14639,00 грн. Із даним виконавчим написом позивач не згідний, оскільки він вчинений з чисельними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підгає виконанню. Просить суд визнати виконавчий напису таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати за подання позовної заяви, а також витрати на правову допомогу в розмірі 12300 грн.

Позивач в судове засідання не з?явився, його представник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просив суд їх задовольнити.

Представником відповідача подано заперечення на позовну заяву, в якому зазначається, що станом на дату написання відзиву у позивача наявна непогашена заборгованість за кредитним договором № 1-570 від 12.01.2019 у розмірі 13 089,00 грн. перед ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", зобов`язання: виплати кредитних коштів не виконані та не виконуються. Заява про здійснення зарахування - є одностороннім правочином. При вчиненні одностороннього правочину воля виражається (виходить) від однієї сторони. Заява однієї із сторін на зарахування зустрічних вимог для досягнення бажаного правового ефекту не потребує відповіді з боку адресата, а потребує лише сприйняття заяви останнім. Отже, позивачу було надано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, у зв`язку з чим вимоги по сплаті правової допомоги можна вважати виконаними 28.01.2022. Відповідачем виконано зарахування зустрічних однорідних вимог щодо сплати позивачем частини заборгованості в сумі 12 300 грн. згідно договору № 1-570 від 12.01.2019, внаслідок чого заборгованість позивача становить: 789,00 грн. За таких обставин просить суд відмовити позивачу в частині стягнення правової допомоги у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на стороні відповідачаприватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. в судове засідання також не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та правовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, у відсутності не з`явившихся учасників справи.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видано виконавчий напис №118780, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованість у розмірі 14639,00 грн.

У виконавчому напису зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року. Сума заборгованості складає 14639,00 гривні, в тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам та комісією за користування кредитом - 10089,00 грн., 1500 грн. заборгованість за штрафними санкціями, 50 грн. за вчинення виконавчого напису.

На виконання вказаного виконавчого напису 23.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. було відкрито виконавче провадження №66918260.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Відповідно до п. 3.1., 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).

Ні відповідачем, ні третіми особами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача.

Так, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, доказів протилежного суду не надано.

Крім того, суду не надано доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги, тому відсутні підстави для визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним.

В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізнався після вчинення нотаріусом виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача, які визначені у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим належно складеною випискою по рахунку позивача за Кредитним договором, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, а також відсутні докази належного направлення та отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк, що є обов`язковою вимогою відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

У виконавчому напису нотаріус послався на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

При цьому нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не ураховано, що вказаний пункт 2 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14 - визнано незаконним та нечинним.

Відповідно до ч.3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення заборгованості, надані позивачем докази не спростовані.

Таким чином, доказів укладання позивачем письмового договору у передбаченому законом порядку, безспірності заборгованості, а також доказів отримання позивачем вимоги про усунення порушень - сплати заборгованості суду не надано, тому наявні правові підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім цього, представником позивача у позовній заяві було заявлено вимогу щодо відшкодування, понесених позивачем судових витрат.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно висновку постанови Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі №638/7748/18 при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, до матеріалів справи не долучено жодного доказу про понесені позивачем витрати, пов`язані із одержанням правової допомоги.

Отже, в частині стягнення з відповідача витрат пов`язаних з наданням правової допомоги в розмірі 12300,00 грн. слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. за подачу позовної заяви та 496.20 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2-4, 89, 141, 259, 265, 263-265, 272, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги адвоката Повідайчика Олега Івановича поданої в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрованим в реєстрі за №118780, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованість у розмірі 14639,00 гривні.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" на користь ОСОБА_1 992 (дев?ятсот дев?яносто дві) грн. 40 коп. судового збору за подання позовної заяви та 496 (чотириста дев?яносто шість) грн .20 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Воловецького крайонного суду Закарпатської області від 01.02.2022 року, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набранням рішенням суду законної сили, або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ;

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", місце знаходження м.Київ, пл. Солом?янська, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, м Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5, поштовий індекс 01001;

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович, місце знаходження м.Мукачево, вул. Садова, 25А, офс 7.

суддя: Павлюк С.С.