ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/3041/21

Провадження № 22-ц/4820/1196/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю апелянта та його представника,

відповідача та його представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2022 року, суддя Бондар О.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради про зняття з реєстрації особи в квартирі,

встановив:

21.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, в якому просила визнати неправомірними дії відділу реєстрації місця проживання юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради, правонаступником якого є відповідач - Департамент правового супроводу і контролю в особі відділу реєстрації місця проживання, щодо реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 ; зняти з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . В квартирі без її згоди безпідставно були зареєстровані сусідка, ОСОБА_3 та її дочка, ОСОБА_2 . Вказані особи фактично проживають в будинку, що побудований на території спільного домоволодіння, що по АДРЕСА_2 та були зареєстровані за адресою позивача внаслідок помилки відділу реєстрації місця проживання територіальної громади.

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, в якому просила визнати незаконними дії органу реєстрації місця проживання особи, вчинені юридичним управлінням Кам`янець-Подільської міської ради, повноваження якого передані Департаменту правового супроводу і контролю Кам`янець-Подільської міської ради, щодо реєстрації громадянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 та зобов`язати Департамент правового супроводу і контролю Кам`янець-Подільської міської ради зняти з реєстрації ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалась на обставини та мотиви, які є ідентичними обставинам та мотивам, викладеним у первісній позовній заяві.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.06.2021 року у справі №676/3214/21 вказані справи було об`єднано в одне провадження.

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про зміну предмету позову та просила визнати станом на 07.10.2006 року та станом на 28.10.2011 року незаконним факт реєстрації місця проживання ОСОБА_4 , в квартирі АДРЕСА_1 ; зобов`язати Департамент правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради зняти з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , в решті вимог просила провадження у справі закрити у зв`язку з відмовою від позову. Змінюючи предмет позову, зазначила, що у наданій суду копії паспорта ОСОБА_2 у відповідному розділі станом на 07.10.2006 року зазначається місце проживання АДРЕСА_2 . Зазначила, що під час підготовчого засідання також було встановлено, що згідно з отриманим реєстраційним талоном з Управління Державної міграційної служби у Хмельницькій області, відповідач ОСОБА_2 була перереєстрована в кв. АДРЕСА_1 28.10.2011 року у зв`язку зі зміною прізвища з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2022 року провадження в справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради про визнання неправомірними дії органу реєстрації місця проживання особи - Відділу реєстрації місця проживання юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради, правонаступником якого є відповідач - Департамент правового супроводу та контролю в особі відділу реєстрації місця проживання, щодо реєстрації ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та зняття з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , а також провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради про визнання незаконними дії органу реєстрації місця проживання особи, вчинені Юридичним управлінням Кам`янець-Подільської міської ради, повноваження якого передані відповідачу - Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, щодо реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , зобов`язання Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради зняти з реєстрації у вищевказаній квартирі ОСОБА_2 , закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.05.2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки визнання незаконним факту реєстрації місця проживання особи, як спосіб захисту порушеного права, законом не передбачено. Стосовно вимог про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , суд зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, однак позивачем відповідних вимог заявлено не було.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог зазначила, що відповідачем ОСОБА_2 не наведено жодної правової підстави для реєстрації її місця проживання за адресою позивача. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 сама визнала ту обставину, що вона зареєстрована в будинку своєї матері, ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , та не знає чому в її паспорті та в реєстрі територіальної громади вказана інша адреса.

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідач та його представник в суді проти апеляційної скарги заперечили, підтримали рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , в розмірі ј частини, яка виділена в натурі відповідно до рішення Кам`янець-Подільського міського суду Хмельницької області від 28.01.1998 року, що підтверджується також технічним паспортом, складеним 06.07.2015 року та постановою Хмельницького апеляційного суду від 30.06.2020 року (а.с. 8, 145, 148).

Згідно з довідкою №471 від 19.05.2009 року, виданою КП «Житловик», у будинку АДРЕСА_3 , зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 13).

Відповідно до довідки №630 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 18.02.2020 року, в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.с. 12).

Зі змісту довідки №541 від 01.03.2021 року, виданої відділом реєстрації місця проживання Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.с. 16).

Зі змісту відповіді УДМС України в Хмельницькій області від 20.10.2020 року вбачається, що за наявними обліками УДМС України в Хмельницькій області, ОСОБА_3 з 09.06.2012 року, ОСОБА_2 з 28.10.2011 року, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14, 95).

На вимогу суду апеляційної інстанції відділом реєстрації місця проживання Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради надано інформацію від 12.08.2022 року, згідно з якою по АДРЕСА_3 , зареєстровано 9 осіб; в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровано 8 осіб, зокрема, ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 ; в квартирі АДРЕСА_4 , зареєстровано ОСОБА_14 ; за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровано ОСОБА_3 .

У листі КП «Кам`янець-Подільське міжміське бюро технічної інвентаризації» №348 від 04.08.2021 року зазначено, що станом на 31.12.2021 року, згідно з матеріалами архівної справи БТІ на домоволодіння АДРЕСА_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_5 у вищевказаному домоволодінні не було зареєстровано. В матеріалах архівної інвентаризаційної справи відсутні відомості щодо квартири АДРЕСА_1 , в тому числі, щодо присвоєння відповідної адреси (а.с. 91).

Згідно з інформацією, яка міститься в довідці Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, даних щодо зареєстрованого права власності на квартиру АДРЕСА_1 , відсутні (а.с. 92).

В паспорті громадянина України ОСОБА_2 зазначено, що місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстрацію здійснено 07.10.2006 року (а.с. 93, на звороті).

Відповідно до листа УДМС України в Хмельницькій області від 04.08.2021 року та талона реєстрації місця проживання в Україні від 04.10.2011 року, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстрацію здійснено 28.10.2011 року (а.с. 99, 117).

Згідно із статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Верховний Суд бере до уваги, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» (McCann v. the United Kingdom) 1995 року, рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE) 2010 року).

Європейський суд з прав людини, (далі - ЄСПЛ), констатував, що згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (справа «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine) рішення від 02.12.2010 року).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, зазначеною нормою визнано об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Статтею15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Водночас, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі №925/1265/16 (провадження №12-158гс18).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11.09.2018 року у справі №905/1926/16 (провадження №12-187гс18), від 30.01.2019 року у справі №569/17272/15-ц (провадження №14-338цс18).

Як вбачається зі змісту позовних вимог та фактичних обставин справи, предметом спірних правовідносин є майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , в той час як вимоги до Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради щодо визнання незаконним факту реєстрації у квартирі є похідними від них. Таким чином, спір за даними вимогами, з огляду на суб`єктний склад сторін спору та приватноправовий характер підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм процесуального права в подібних відносинах містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №337/2535/17.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстрації на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно з якою позивач мав би при зверненні до суду з позовною вимогою про зняття з реєстрації місця проживання особи, заявити позов з вимогами про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, не врахував, що відповідні положення ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», були виключені на підставі п. 8 ч. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», який набрав чинності з 01.12.2021 року.

Також суд не врахував, що можливість вирішення позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку місця проживання третіх осіб, що впливає на можливість реалізації власниками житла права користування та розпоряджання майном, без вимоги про виселення або про позбавлення права на проживання у житлі, узгоджується з подібним правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №520/5442/18-ц (провадження №14-440цс19).

Разом з тим, відмовляючи позивачу з підстав обрання ним неналежного способу захисту, суд не надав оцінки тій обставині, що справа не містить доказів щодо права власності ОСОБА_1 на кв. АДРЕСА_1 , проти чого відповідач ОСОБА_2 в суді заперечила, ствердивши, що вона зареєстрована у належній їй частині спірного будинку, не порушивши при цьому прав іншого співвласника житла, позивача ОСОБА_1 . Крім того, справа не містить доказів на підтвердження обставин щодо законності створення та існування окремого об`єкту нерухомості, квартири АДРЕСА_1 .

В той же час, наявність у власності позивача ј частки домоволодіння АДРЕСА_3 , яка виділена в натурі, не може підмінити право власності на житло у вигляді окремої квартири, як окремого об`єкта нерухомого майна, та, відповідно, окремого об`єкта цивільного права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За таких обставин, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не обґрунтувала порушення свого права, як власника квартири АДРЕСА_1 , не зазначила в чому полягає таке порушення саме у зв`язку з реєстрацією місця проживання відповідача ОСОБА_2 , на що суд першої інстанції уваги не звернув, дійшовши хибного висновку щодо обрання позивачем неналежного способу захисту, неправильне застосування судом норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення суду змінити, виклавши його мотивувальну частину з урахуванням мотивів, викладених у даній постанові.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Мотивувальну частину рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2022 рокузмінити з урахуванням мотивів, викладених у даній постанові.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова