Ухвала

07 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 757/74831/17

провадження № 61-8623ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коновал Олени Василівни на постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київського національного університету технологій та дизайну, про встановлення факту перебування в трудових відносинах, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 , правонаступниками якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищевказаним позовом до Київського національного університету технологій та дизайну, в якому просив суд: встановити факт його перебування у трудових відносинах з Київським національним університетом технологій та дизайну в період з 27 серпня 2015 року по 30 вересня 2015 року; стягнути з Київського національного університету технологій та дизайну на його користь заборгованість

по заробітній платі за період з 27 серпня 2015 року по 30 вересня 2015 року у розмірі 6 864,32 грн, яка з урахуванням індексу інфляції становить розмір 10 021,91 грн; стягнути з Київського національного університету технологій та дизайну на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03 листопада 2017 року по 04 листопада

2019 року за 503 дні розрахункового періоду в сумі 358 724,51 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 до Київського національного університету технологій та дизайну, про встановлення факту перебування в трудових відносинах, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено.

Встановлено факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах

з Київським національним університетом технологій та дизайну в період

з 27 серпня 2015 року по 30 вересня 2015 року.

Стягнуто з Київського національного університету технологій та дизайну на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі, з урахуванням індексу інфляції у сумі 10 021,91 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 358 724,51 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року апеляційну скаргу Київського національного університету технології та дизайну задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року

в частині стягнення з Київського національного університету технологій та дизайну на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , які є правонаступниками ОСОБА_2 , середнього заробітку за час затримки розрахунку змінено.

Зменшено стягнення з Київського національного університету технологій та дизайну на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , які є правонаступниками ОСОБА_2 , розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку

з 358 724,51 грн до 20 000,00 грн.

У решті рішення суду залишено без змін.

02 вересня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Коновал О. В. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року (надійшла до суду 05 вересня 2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі представник заявника заявила клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги, посилаючись на те, що оскаржувану постанову вона (представник) отримала 19 серпня 2022 року.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, -

у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

З постанови Київського апеляційного суду від 09 грудня

2021 року вбачається, що в судовому засіданні 09 грудня 2021 року були присутні представники позивача ОСОБА_1 - адвокати Дадіверіна Л. І., Кондратов М. І. та представник відповідача - Грищенко А. Л. , а отже сторонам було достеменно відомо про суть прийнятого судового рішення.

Інформація про те, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року був складений в інший день - відсутня.

У такому випадку, строк на касаційне оскарження відраховується з дня, наступного за днем складання повного тексту постанови, і останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 10 січня 2022 року (понеділок).

Представник заявника ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою 02 вересня 2022 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження на 229 днів.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року була зареєстрована

04 травня 2022 року, а оприлюднена - 05 травня 2022 року.

Однак, навіть враховуючи дату оприлюднення тексту постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень, представник заявника ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою з пропуском строку касаційного оскарження на 120 днів.

Оскільки належних доказів порушень апеляційним судом порядку направлення копій постанови учасникам справи (заявнику) представник заявника не надала, а також не навела доказів неможливості раніше звернутися до суду першої інстанції із заявою про видачу копії оскаржуваного судового рішення, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у 2017 році та заявляв одну позовну вимогу немайнового характеру та дві позовні вимоги майнового характеру.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня

2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі -

у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21).

Отже, позивач звільняється від сплати судового збору лише за позовну вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі, а за позовну вимогу про встановлення факту та про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повинен сплачувати судовий збір.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 600,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 640,00 грн; 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 4 800,00 грн).

Оскільки,заявник оскаржує судове рішення в повному обсязі, то заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 8 454,50 грн (судовий збір за позовну заяву немайнового характеру: 640,00 грн; судовий збір за позовну заяву майнового характеру (один відсоток від ціни позову): 358 724,51*1%=3 587,25 грн; судовий збір за подачу касаційної скарги: (640,00+3 587,25)*200%=8 454,50 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Коновал Олени Василівни про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коновал Олени Василівни на постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць