єдиний унікальний номер справи 546/496/22
номер провадження 2/546/277/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 546/496/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Боденко Дмитро Олександрович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню , -

в с т а н о в и в :

01.08.2022 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Боденко Дмитро Олександрович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (документ сформовано в системі «Електронний суд» 31.07.2022).

Позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 01.03.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. було відкрито виконавче провадження № 64669856 по виконанню виконавчого напису нотаріуса № 11816 від 25.01.2021, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., яким було стягнуто з позивачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» заборгованості в розмірі 15 190 грн. 03 коп.

Вважає, що виконавчий напис № 11816 від 25.01.2021 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено з порушенням встановленої процедури, безпірності, а також, що вимоги стягувача є неправомірними, тому даний виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на зазначене, позивачка просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню вказаний виконавчий напис нотаріуса.

Окрім цього, у позовній заяві представник позивача - адвокат Боденко Д.О. просить суд провести розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Окрім того, представником позивача - адвокатом Боденком Д.О. заявлено клопотання про витребування доказів..

03.08.2022 заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Боденко Д.О. про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 64669856 від 01.03.2021, відкритого приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною на підставі виконавчого напису № 11816 від 25.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» заборгованості в розмірі 15 190 грн. 03 коп. до закінчення розгляду справи.

05.08.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано від третьої особи всі матеріали, що стали підставою для видачі виконавчого напису.

23.08.2022 від відповідача засобами поштового зв`язку надійшов відзиву на позовну заяву, відзив на позовну заяву та клопотання про відмову у задовленні вимог про стягнення витрат на правову допомогу.

У відзиві на позовну заяву, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на правові позиції ВП ВСУ у справі № 137/1666/16-ц від 27.03.2019, у справі № 916/3006/17 від 02.07.2019, у справі № 305/2082/14-ц від 15.01.2020, у справі № 645/1979/15-ц від 23.06.2020. Вважає, що нотаріус діяв у межах повноважень з дотриманням вимог законодавства. У клопотанні про відмову у задовленні вимог про стягнення витрат на правову допомогу зазначає, що категорично не погоджується із даною сумою в розмірі 4 000,00 грн та вважає, що до позовної заяви не надано належних і допустимих документів на підтвердження оплати правничої допомоги.

25.08.2022 від приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречиної Н.В. надійшли витребувані докази.

05.09.2022 у судове засідання учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи.

Представником позивача подано до суду заяви про проведення розгляду справи у їх відсутності, підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 75-76).

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву, просив розгляд справи провести за відсутністю представника ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (77-79).

Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не направила.

Третя особа - приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не направила, окрім витребуваних доказів по справі.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини.

15.09.2018 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 7214448 (а.с. 86-90). У зазначеному договорі зазначено анкетні дані ОСОБА_1 (номер та серія паспорту, ким та коли виданий паспорт, ідентифікаційний номер платника податків). Зазначений договір підписаний сторонами.

Згідно п. 2.3 вказаного договору, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало позивачу позичку у розмірі 4426,00 грн строком дії 20 днів до 05.10.2018 року зі сплатою 1,36% річних.

Договір договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 7214448 від 15.09.2018 нотаріально не посвідчений.

03.04.2017 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 03042017. Витяг з Реєстру прав вимоги № 69 від 27.12.2018 до Договору факторингу № 03042017 від 03.04.2017.

25.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 11816, за яким із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» стягнуто заборгованість за договором договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 7214448 від 17.09.2018 у загальному розмірі 15190,03 грн (а.с. 91).

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що строк платежу за кредитним договором № 7214448 від 17.09.2018 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 27 грудня 2018 року по 06 січня 2021 року. Сума заборгованості складає 15190,03 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4426,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 10764,03 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача за домовленістю сторін. Загальні сума, що підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 становить 15 190,03 грн.

Вказаний виконавчий напис знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 64669856 від 01.03.2021 (а.с. 93).

Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок).

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема, вчиняють нотаріальні написи.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Так, нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Отже, станом на 25.01.2021 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», з моменту її прийняття.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулося на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений.

Проте, незважаючи на це, всупереч вимогам закону, відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус у свою чергу вчинив 25.01.2021 виконавчий напис № 11816, всупереч правилам встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 11816 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними ВП ВС у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (п. 77-95).

Судом достовірно встановлено, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, що виходить за межі компетенції нотаріуса та свідчить про порушення нотаріусом ЗУ «Про нотаріат». Зазначені обставини є самостійною і достатньою підставою для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим інші доводи судом не оцінюються.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса віднесено до виконавчих документів.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, тобто поза межами своїх повноважень в порушення вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису № 11816, вчиненого 25.01.2021, таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для задоволення позовних вимог, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи відносяться витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

При поданні позовної заяви до суду позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 992, 40 грн та 496, 20 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову на підтаві частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а також позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн, що підтверджується квитанцією (а.с. 20) та умовами укладеного договору про надання правової допомоги (а.с. 11, 12 13-16).

Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012, зі змінами і доповненнями, (далі - Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспімірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступні правові висновки Верховного Суду.

ВС КЦС у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18 зазначає, що неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу за кожним із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

У постанові від 28.12.2020 р. у справі № 640/18402/19 ВС КАС дійшов висновку про те, що якщо договором з адвокатом передбачено фіксовану вартість правової допомоги, то детальний опис робіт не є обов`язковим, оскільки в такому разі розмір гонорару адвоката не залежить від обсягу послуг і часу, витраченого адвокатом, а отже є визначеним.

ВС КАС у постанові від 21.01.2021 р. у справі № 280/2635/20 вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Отже, докази оплати послуг адвоката подавати не обов`язково.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу ВС КАС у постанові від 01.09.2020 р. у справі № 640/6209/19, висловив позицію, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На обґрунтування понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правової допомоги від 30.05.2022; акт приому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № б/н від 30.05.2022; детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Боденко Д.О. на виконання умов договору про надання правової допомоги № б/н від 30.05.2022; квитанцію від 25.07.2022 № 0.0..1, яка підтверджує сплату суми 4 000, 00 грн; ордер серія АХ № 1098928 від 26.07.2022 (а.с. 9-20).

Суд вважає, що співвідношення ціни позову із розміром заявлених витрат у даній конкретній справі не є абсолютно визначальним для оцінки питання реальності наданих адвокатом послуг. Окрім співмірності до ціни позову, суд враховує дійсну необхідність проведених адвокатом дій для надання правової допомоги, враховуючи критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до 3.1. договору про надання правової допомоги від 30.05.2022 сторони домовились, що розмір гонорару складає фіксовану суму 4 000, 00 грн.

Отже розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат, у розмірі 4 000, 00 грн на підставі договору про надання правової допомоги від 30.05.2022.

На думку суду заявлений розмір витрат на правову допомогу у цій справі 4000 грн відповідає критерію об`єктивного та розумного визначення їх розміру, а також реальності адвокатських витрат та співмірності з ціною позову.

Суд також враховує положення частини сьомої статті 137 ЦПК України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною відповідача подано суду відповідне клопотання про відмову у задовленні вимог про стягнення витрат на правову допомогу в якому зазначає, що категорично не погоджується із даною сумою в розмірі 4 000,00 грн та вважає, що до позовної заяви не надано належних і допустимих документів на підтвердження оплати правничої допомоги. Відповідачем лише висловлена незгода щодо розміру витрат на правову допомогу, яку поніс позивач під час розгляду вказаної справи з огляду недоведеності здійснення таких витрат, що спростовується наявними у справі доказами.

Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню, позивач звільнений від сплати судового збору за пред`явлення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та за подачу заяви про забезпечення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави з розрахунку ставки судового збору, чинної на день пред`явлення позову - 01.08.2022, що становила 992,40 грн та 496,20 грн.

Так, при поданні даного позову, судовий збір повинен був бути сплачений у розмірі 992,40 грн - за одну вимогу немайнового характеру.

Так, при поданні даної заяви про забезпечення позову, судовий збір повинен був бути сплачений у розмірі 496,20 грн.

Таким чином, враховуючи норми ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 1 488,60 грн.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати, що складаються із судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави, а витрати на правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Вжиті по даній справі заходи забезпечення позову ухвалою суду від 03.08.2022, відповідно до положення частини 7 статті 158 ЦПК України, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі викладеного, керуючись 34, 36, 39, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 1-18, 81-82, 141, 209-245, 264, 265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Боденко Дмитро Олександрович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25 січня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 11816, за яким із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» стягнуто заборгованість за договором договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 7214448 від 15.09.2018 у загальному розмірі 15190,03 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь держави судовий збір у загальному розмірі 1488, 60 грн (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривень 60 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Роз`яснити сторонам положення частини 7 статті 158 ЦПК України, відповідно до якої вжиті по даній справі заходи забезпечення позову, відповідно до ухвали суду від 03 серпня 2022 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 вересня 2022 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

представник позивача - адвокат Боденко Дмитро Олександрович, РНОКПП: НОМЕР_2 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал», , адреса місце знаходження: вул. Набережно-Лугова, буд. 8, м. Київ Київської області, поштовий індекс: 04071, ел.пошта: ;

третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, адреса місце знаходження: вул. Велика Бердичівська, буд. 35, м. Житомир Житомирської області, поштовий індекс: 10008, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

третя особа - приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна, адреса місця знаходження: вул. Сапіго, буд. 6, м. Полтава Полтавської області, поштовий індекс: 36039, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_5

Суддя О.О. Романенко