КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1436/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/9119/20

08 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Рубан С.М.

- Заришняк Г.М.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Хоменко В.С., у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «4 Сезони» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати внесків на управління і утримання будинку та прибудинкової території,-

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСББ «4 Сезони» звернулось до суду з позовом lj ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати внесків на управління і утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2016 року по 01.04.2020 року в розмірі 8 320,79 грн., з яких: сума заборгованості - 7 344,75 грн., інфляційне збільшення - 709,89 грн., 3% річних - 266,16 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в якому створено ОСББ «4 Сезони».

Установчими зборами об`єднання 19.09.2015 року (протокол № 1 від 19.09.2015 року) було затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3,98 грн./м2, який діяв до 01.01.2018 року.

За травень 2016 року усім власникам будинку АДРЕСА_2 було нараховано 50% необхідного розміру щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території через те, що ОСББ прийнято будинок на баланс лише 16.05.2016 року згідно акту-приймання.

Рішенням Загальних з борів ОСББ від 09.12.2017 року (протокол № 2/2017 від 09.12.2017 року) було затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2018 рік в розмірі 5,60 грн./м2 та розмір додаткового внеску на створення системи відеоспостереження житлового комплексу (обладнання, монтаж, обслуговування) в розмірі 0,25 грн./м2.

Рішенням Загальних з борів ОСББ від 08.12.2018 року (протокол № 3/2018 від 08.12.2018 року) було затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2019 рік в розмірі 5,60 грн./м2.

Рішенням Загальних з борів ОСББ від 07.12.2019 року (протокол № 4/2019 від 07.12.2019 року) було затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2020 рік в розмірі 6,65 грн./м2.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність заборгованості, останню не сплачує.

Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року позов ОСББ «4 Сезони» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати внесків на управління і утримання будинку та прибудинкової території - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «4 Сезони» заборгованість з оплати внесків на управління і утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.06.2016 року по 01.04.2020 року в розмірі 8 320,79 грн., з яких: сума заборгованості - 7 344,75 грн., інфляційне збільшення - 709,89 грн., 3% річних - 266,16 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «4 Сезони» судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скарго, в якій просив скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що суд не прийняв до уваги, що заборгованість по внескам складається з компенсації пільги, яка нараховується Управлінням праці та соціального захисту населення за надані послуги ОСББ, але не може бути зарахована з вини правління ОСББ. Посилався на те, що судом не враховано у відзиві на позов його заяву про сплив строку позовної давності. Вказував на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів. Також вказував на те, що він не був належно повідомлений про час та місце розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСББ «4 Сезони» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/4 квартири АДРЕСА_1 та співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в якому створено ОСББ «4 Сезони», яке є балансоутримувачем вказаного будинку з 16.05.2016 року (а.с. 11-25, 44, 86).

Установчими зборами об`єднання 19.09.2015 року (протокол № 1 від 19.09.2015 року) затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3,98 грн./м2, який діяв до 01.01.2018 року (а.с. 29-30).

Рішенням Загальних зборів ОСББ від 09.12.2017 року (протокол № 2/2017 від 09.12.2017 року) затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2018 рік в розмірі 5,60 грн./м2 та розмір додаткового внеску на створення системи відеоспостереження житлового комплексу (обладнання, монтаж, обслуговування) в розмірі 0,25 грн./м2 (а.с. 31-34).

Рішенням Загальних зборів ОСББ від 08.12.2018 року (протокол № 3/2018 від 08.12.2018 року) затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2019 рік в розмірі 5,60 грн./м2 (а.с. 35-39).

Рішенням Загальних зборів ОСББ від 07.12.2019 року (протокол № 4/2019 від 07.12.2019 року) затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2020 рік в розмірі 6,65 грн./м2 (а.с. 40-43).

Позивач, будучи споживачем послуг по утриманню будинку, які надає ОСББ «4 Сезони» за тарифами, затвердженими рішеннями загальних зборів об`єднання, не сплачує їх в повному обсязі, в результаті чого за період з 01.05.2016 року по 01.04.2020 року наявна заборгованість в розмірі 8 320,79 грн., з яких: сума заборгованості - 7 344,75 грн., інфляційне збільшення - 709,89 грн., 3% річних - 266,16 грн. (а.с. 47-48).

Рішення суду мотивовано тим, що позивач здійснював нарахування за розмірами внесків, встановлених в порядку, визначеному законом та статутом об'єднання, останні не чинними не визнавалися, відповідачем не надано доказів на спростування наявності заборгованості, тому наявні підстави для задоволення позову.

Такий висновок суду ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ч.ч.2, 3, 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, створюється об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі положеннями ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до положень ч.ч.2, 3, 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, створюється об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі положеннями ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 є власником 1/4 квартири АДРЕСА_1 та співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в якому створено ОСББ «4 Сезони», яке є балансоутримувачем вказаного будинку з 16.05.2016 року (а.с. 11-25, 44, 86)

Установчими зборами об`єднання 19.09.2015 року (протокол № 1 від 19.09.2015 року) затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3,98 грн./м2, який діяв до 01.01.2018 року (а.с. 29-30).

Рішенням Загальних зборів ОСББ від 09.12.2017 року (протокол № 2/2017 від 09.12.2017 року) затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2018 рік в розмірі 5,60 грн./м2 та розмір додаткового внеску на створення системи відеоспостереження житлового комплексу (обладнання, монтаж, обслуговування) в розмірі 0,25 грн./м2 (а.с. 31-34).

Рішенням Загальних зборів ОСББ від 08.12.2018 року (протокол № 3/2018 від 08.12.2018 року) затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2019 рік в розмірі 5,60 грн./м2 (а.с. 35-39).

Рішенням Загальних зборів ОСББ від 07.12.2019 року (протокол № 4/2019 від 07.12.2019 року) затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2020 рік в розмірі 6,65 грн./м2 (а.с. 40-43).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказаний правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач як власник 1/4 частини квартири та споживач послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає ОСББ «4 Сезони», згідно зі ст.ст.156, 162 ЖК УРСР зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири та і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює надання послуг з утримання будинку та прибудинкової територій по АДРЕСА_3 , в якому відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_4 .

Матеріали справи не містять даних, які свідчили про відсутність надання таких послуг позивачем чи надання їх іншою особою і таких доказів відповідач суду відповідно до вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України не надав.

Відповідач отримував і користувався послугами наданими позивачем, однак вчасно та в повному обсязі їх не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.05.2016 року по 01.04.2020 року у розмірі 7 344,75 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком.

За змістом ст.610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням суми пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Колегія суддів вважає, що існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Із наданого позиваечм розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати по внесків на управління будинком та прибудинкової території за період з 01.06.2016 року по 01.04.2020 року розмір нарахованих позивачем трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання становить 266,16 грн., а інфляційні втрати за цей період становлять 709,89 грн.

Вказаний розрахунок містить деталізовані періоди їх нарахувань, конкретні складові боргу та підписаний представником позивача, а тому є належним доказом на підтвердження розміру заявлених позовних вимог. Доказів на його спростовання та власного розрахунку відповідачем суду не надано, що є її процесуальним обов`язком відповідно до вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України.

Отже, встановивши, що позивачем фактично надавались послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а тому у відповідача виникло зобов`язання сплатити позивачу борг за надані ним послуги з утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «4 Сезони» заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2016 року по 01.04.2020 року у розмірі 7 344,75 грн., а також відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України три проценти річних від суми заборгованості у розмірі 266,16 грн. та інфляційні втрати у розмірі 709,89 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.263 ЦПК України щодо законності та обгрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив та оцінив докази, правильно встановив обставини у справі та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

При вирішенні справи судом правильно визначено характер спірних правовідносини між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не прийняв до уваги, що заборгованість по внескам складається з компенсації пільги, яка нараховується Управлінням праці та соціального захисту населення за надані послуги ОСББ «4 Сезони», але не може бути зарахована з вини правління ОСББ «4 Сезони», колегія суддів відхиляє з огляду на відсутність судового рішення про визнання таких дій ОСББ «4 Сезони» незаконними.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було е враховано у відзиві на позов заяву про сплив строку позовної давності, оскільки судом була надана оцінка щодо посилань відповідача у відзиві на позовну заяву про сплив позовної давності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції врахувавши норми процесуального права обгрунтовано відмовив відповідачу у задоволенні його клопотання про витребування доказів, оскільки воно було подане з порушенням строків, визначених ч. ч. 2 і 3 статті 83 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У листопаді 2020 року відповідач ознайомився з матеріалами справи та подав відзив на позовну заяву.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: