Номер провадження: 22-ц/813/3922/22
Номер справи місцевого суду: 496/1365/20
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року у складі судді Бурана В.М.,

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яка виникла у зв`язку з не виконанням відповідачем обов`язку по сплаті аліментів, а також пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07.10.2009 з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , 2004 року народження, у розмірі ј розміру усіх видів його заробітку щомісячно та до повноліття сина. На підставі виконавчого листа №2-2329/2009 від 19.03.2010 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №ДВ-13/356/2013. Однак, ОСОБА_2 не виконує свій обов`язок по сплаті аліментів, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця від 30.03.2020. Разом з тим, оскільки борг по сплаті аліментів наявний з 14.09.2009 по 01.04.2020, позивач також просила стягнути пеню, три відсотки річних та інфляційні витрати.

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 101 865,00 грн та пеню у розмірі 34 570,80 грн, а всього 136 435,80 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1 364,36 грн.

Не погодившись з заочним рішенням суду, ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12 липня 2021 року заяву залишено без задоволення.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з 18.11.2009 по 03.05.2017 відповідачем було сплачено 23030 грн, з 26.09.2018 по 21.11.2019 - 20 400 грн, з 31.01.2020 по 21.05.2021- 115 870 грн та станом на 09.06.2021 будь-яка заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня, що підтверджується квитанціями про сплату аліментів та довідкою про розрахунок заборгованості по виконавчому провадженні № ДВ-13/356/2013, виданою державним виконавцем Біляївського МВДВС ПРУМЮ 09.06.2021, які долучено до матеріалів виконавчої справи. Тому дане рішення суду є безпідставним: зазначений борг вже сплачений, а подвійне стягнення боргу не є допустимим. Діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження. Відповідач посилається на те, що законодавством не передбачено стягнення заборгованості по сплаті аліментів на підставі рішення суду, оскільки заборгованість стягується в рамках виконавчого провадження, а подвійне стягнення недопустиме, а пеня за прострочення виплати аліментів обчислюється у розмірі 1 % за кожен день несплати, починаючи з наступного місяця за днем сплати боргу.

В судове засідання апеляційного суду сторони подали заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 30.03.2022.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07.10.2009 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.09.2009 і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання вказаного рішення Біляївським районним судом Одеської області 19.03.2010 видано виконавчий лист №2-2329/2009.

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №38118856, відповідно до якого з боржника стягувались аліменти на користь ОСОБА_4 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини.

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу від 27.05.2014, шлюб між сторонами 23.04.2010 було розірвано.

Відповідно до складених держаним виконавцем відділу ДВС Біляївського районного управління юстиції Одеської області розрахунків заборгованості по аліментам, заборгованість ОСОБА_2 за період з 14.09.2009 по 01.04.2020 становить 101 865 грн.

Задовольняючи частково позов та стягуючи з відповідача заборгованість по сплаті аліментів за період з 14.09.2009 по 01.04.2020, а також пеню, суд виходив з того, що заборгованість по аліментам у заявленому позивачем розмірі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказував про відсутність у нього заборгованості по аліментам, надавши копії квитанцій про сплату аліментів, а також довідку ДВС від 09.06.2021 в якій зазначено, що у ОСОБА_2 за період з 01.02.2014 по 01.07.2021 заборгованість по аліментам відсутня. Вказаний розрахунок позивачем не заперечувався.

Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2 , у перегляді заочного рішення, незважаючи на доводи про неврахування доказів, відмовлено, тому докази підлягають врахуванню на стадії апеляційного перегляду справи.

Разом з тим наданими доказами відповідачем не спростовано рахунки заборгованості по сплаті аліментів за період з 14.09.2009 до 01.02.2014, відомості про відсутність заборгованості за вказаний період матеріали справи не містять. Додані відповідачем копії квитанції підтверджують факт сплати ним аліментів у 2020 році. Крім того, з копій фіскальних чеків відповідача вбачається, що ним здійснювалися платежі періодично у 2012-2013 роках та які було враховано виконавчою службою під час здійснення розрахунків заборгованості за період з 14.09.2009 по 01.04.2013.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам від 29.03.2013 заборгованість за період з 14.09.2009 по 01.04.2013 становить 6624,80 грн. (а.с.20).

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 16.02.2016 боржнику до сплати за 2013 рік нараховано аліменти у розмірі 5940 грн., сплачено 1000 грн. (а.с. 21). Отже, заборгованість за 2013 рік становить 4940 грн. В січні 2014 року боржник повинен був сплатити аліменти у розмірі 675,25 грн., однак вони не були сплачені.

З викладеного слідує, що наявними у справі доказами доведено наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів за період з 14.09.2009 по 01.02.2014 у розмірі 12 240,05 грн.

Відповідно до (абз. 1) ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Позивач просив стягнути з відповідача пеню, починаючи з 01.03.2011.

Отже, пеню слід нараховувати, починаючи з 01.03.2011 по 01.02.2014.

Апеляційний суд зауважує, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Таких правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі N333/6020/16-ц (провадження N 14-616цс18).

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі N 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі N 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі N6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Таким чином, здійснюючи розрахунок заборгованості, позивач помилково керувався формулою для розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, з посиланням на раніше прийняті Постанови Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-300цс16, від правової позиції яких Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити в постанові від 25 квітня 2018 року N572/1762/15-ц та в постанові від 03 квітня 2019 року у справі N 333/6020/16-ц.

Враховуючи, що судом першої інстанції невірно визначено період нарахування пені, а також помилково визначено розрахунок, апеляційний суд вважає за необхідне самостійно здійснити розрахунок пені за несплату аліментів на утримання дитини з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду про застосування норм права у постанові від 03 квітня 2019 року у справі N333/6020/16 (заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %), що становитиме:

- за березень 2011 року - 460,75 грн. х 1 % х 1599 днів=7367,39 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 460,75 грн.;

- за квітень 2011 року - 0 грн.

- за травень 2011 року 171,50 грн. х 1 % х 1538 = 2637,67 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 171,50 грн.;

- за червень 2011 року-0 грн.

- за липень 2011 року -171,50 грн. х 1 % х 1477 = 2533 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 171,50 грн.;

-за серпень 2011 року-0 грн.

-за вересень 2011 року-171,50 грн. х 1 % х 1416 = 2428 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 171,50 грн.;

- за жовтень 2011 року -0 грн.

- за листопад 2011 року - 171,50 грн. х 1 % х 1355 = 2323,8 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 171,50 грн.;

- за грудень 2011 року 460,75 грн. х 1 % х 1324= 6100 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 460,75 грн.;

- за січень 2012 року -590,50 грн. х 1 % х 1293 = 7635 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 590,50 грн.;

- за лютий 2012 року - 590,50 грн. х 1 % х 1264 = 7463,92 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 590,50 грн.;

- за березень 2012 року - 590,50 грн. х 1 % х 1233 = 7280,86 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 590,50 грн.;

- за квітень 2012 року - 90,50 х 1 % х 1203 = 1088,7 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 90,50 грн.;

- за травень 2012 року- 90,50 грн. х 1 % х 1172 = 1060 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 90,50 грн.;

- за червень 2012 року - 90,50 х 1 % х 1142 = 1033,51 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 90,50 грн.;

- за липень 2012 року -590,50 х 1 % х 1 111 = 6560 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 590,50 грн.;

- за серпень 2012 року -0 грн.

- за вересень 2012 року -431 грн. х 1 % х 1050 = 4525 грн., проте враховується обмеження 100 % заборгованості, тому сума пені становить 431 грн.;

- за жовтень 2012 року -90,50 х 1 % х 1 019 = 922 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 90,50 грн.;

- за листопад 2012 року -340,50 грн. х 1 % х 989 = 3367 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 340,50 грн.;

- за грудень 2012 року -340,50 грн. х 1 % х 958 = 3261 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 340,50 грн.;

- за січень 2013 року -340,50 грн. х 1 % х 927 = 3156 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 340,50 грн.;

- за лютий 2013 року -590,50 грн. х 1 % х 899 = 5308 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 590,50 грн.;

- за березень 2013 року- 590,50 грн. х 1 % х 868 = 5125,54 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 590,50 грн.;

- за квітень 2013 року -660 грн. х 1 % х 838 = 5530,8 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 660 грн.;

- за травень 2013 року -410 грн. х 1 % х 807 = 3308,7 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 410 грн.;

-за червень 2013 року -660 грн. х 1 % х 777 = 5128 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 660 грн.;

-за липень 2013 року - 160 грн. х 1 % х 746 = 1193,6грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 160 грн.;

-за серпень 2013 року-410 грн. х 1 % х 715=2931,5 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 410 грн.;

- за вересень 2013 року-660 грн. х 1 % х 685=4521 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 660 грн.;

-за жовтень 2013 року -660 грн. х 1 % х 654=4316,4 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 660 грн.;

-за листопад 2013 року -660 грн. х 1 % х 624=4118,4 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 660 грн.;

-за грудень 2013 року - 660 грн. х 1 % х 539=3557 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 660 грн.;

-за січень 2014 року-675,25 грн. 1 % х 508=3430,27 грн., проте враховується обмеження 100% заборгованості, тому сума пені становить 675,25 грн.

Отже, здійснивши розрахунок пені на суму несплачених аліментів, що підлягали сплаті у період з 01.03.2011 по 01.02.2014, апеляційним судом встановлено, що розмір нарахованої пені, з урахуванням обмеження, на кожний із несплачених місячних платежів становить: 12 580,50 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, апеляційний суд доходить висновку про необхідність рішення суду в оскаржуваній частині змінити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати аліментів, яка утворилася за період з 14.09.2009 по 01.02.2014 у розмірі 12 240,05 грн., а також пеню за період з 01.03.2011 по 01.02.2014 у розмірі 12 580,50 грн.

Пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року в частині вимог про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені та судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 12 240,05 грн. та пеню у розмірі 12 580,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 231 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 30.03.2022.

Головуючий:

Судді: