Ухвала

17 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 2-7358/16

провадження № 61-22725св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Одеська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву адвоката Сокалюка Всеволода Петровича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на горище, за касаційними скаргами Акціонерного товариства «УкрСиббанк» та адвоката Сокалюка Всеволода Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Драгомерецького М. М., Громіка Р. Д., Черевка П. М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на горище.

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 27 липня 2006 року позов задовольнив.

Визнав за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення - горище, загальною площею 146,46 кв. м, яке розташоване над належною їй на праві власності квартирою АДРЕСА_1 .

У травні 2018 року Одеська міська рада звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2006 року.

Ухвалою від 31 травня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси відмовив Одеській міській раді в задоволені заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2006 року та заяву представника Одеської міської ради, про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення залишив без розгляду.

Одеський апеляційний суд постановою від 20 листопада 2019 року апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнив частково, рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове - про відмову у позові.

Верховний Суд постановою від 21 липня 2021 року касаційні скарги адвоката Сокалюка В. П. в інтересах ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк» задовольнив частково.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 27 серпня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року скасував, а справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

До Верховного Суду надійшла заява адвоката Сокалюка В. П. та Сокалюк С. Ю. про ухвалення додаткового рішення у частині розподілу понесених позивачем судових витрат.

Заява мотивована тим, що 21 липня 2021 року Верховний Суд прийняв постанову, якою касаційну скаргу адвоката Сокалюка В. П. в інтересах ОСОБА_1 , задовольнив частково, проте не розглянув вимоги викладені у касаційній скарзі щодо стягнення з Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 5 294 грн, оплачені банківські послуги у розмірі 54,94 грн та судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26 000,00 грн, які понесені у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У підпункті в) пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, постанова про передачу справи на новий розгляд не є остаточним вирішенням спору по суті, а тому висновки про розподіл судових витрат у такому випадку будуть вважатися передчасними.

У разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Такого висновку щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028сво18).

З огляду на зазначене, Верховний Суд вважає, що заява адвоката Сокалюка В. П. та Сокалюк С. Ю. про ухвалення додаткового рішення у частині розподілу понесених позивачем судових витрат не підлягає задоволенню.

Після остаточного ухвалення судового рішення у справі (після нового судового розгляду) особа не позбавлена можливості клопотати про розподіл судових витрат, у тому числі, понесених у зв`язку з касаційним переглядом справи.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Сокалюка Всеволода Петровича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на горище, відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська
Судді: В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко С. Ю. Мартєв В. А. Стрільчук