Справа № 673/1160/21
Провадження № 2/673/93/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"29" березня 2022 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя Ягодіна Т.В.

за участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказавши, що 29.02.2020 року Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цетрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №12. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки, як виявилося за час спільного проживання, у них були різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, тому позивач просила шлюб між ними розірвати. Також, просила стягнути на її користь судові витрати по справі в загальному розмірі 1408 грн..

Ухвалою судді від 07.10.2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

В судове засідання позивач не з`явилася, натомість з наявної в матеріалах справи заяви останньої вбачається, що просить розгляд справи проводити за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи.

В судове засідання відповідач не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

З огляду на наведене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково.

Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно із ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 29.02.2020 року Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цетрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цетрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 29.02.2020 року.

Від шлюбу у сторін дітей немає.

В обґрунтування позову позивач стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя, у зв`язку з чим вони з відповідачем фактично не підтримують відносин та не ведуть спільного господарства.

Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін.

З огляду на наведене, з`ясувавши взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 500 грн.. Вирішуючи такі вимоги, суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Так, судом встановлено, що сторона позивача у прохальній частині позовної заяви вказала про стягнення з відповідача понесених витрат на оплату судового збору та професійну правову допомогу у загальному розмірі 1408 грн., які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Так, разом із позовною заявою, сторона позивача надала договір про надання правничої допомоги від 23.09.2021 року, укладений між позивачем та адвокатом Панченком Д.І., а також акт приймання-передачі послуг професійної правничої допомоги та розрахунок витрат до договору про надання правничої допомоги від 23.09.2021 року, складений 24.09.2021 року, та квитанцію №18 від 24.09.2021 року, видана АО «Вінницька обласна колегія адвокатів».

Так, згідно п.7.1 договору про надання правничої допомоги від 23.09.2021 року, Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами.

Натомість, вказані вище договір про надання правничої допомоги від 23.09.2021 року та акт приймання-передачі послуг від 24.09.2021 року не містять підпису адвоката Панченка Д.І., яким надано такі послуги, що ставить під сумнів наявність договірних відносин між позивачем та адвокатом.

У зв`язку з викладеним, в частині стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн. слід відмовити.

Судовий збір в розмірі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 258, 259, 263-268, 273, 280-284, 288, 289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.02.2020 року Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цетрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №12, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надалі іменуватися прізвищами « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 » відповідно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн..

В решті вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 12.05.2020 року органом 0531, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Т. В. Ягодіна