ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5297/22 Справа № 181/1175/21 Категорія 50 Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року, ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 03 лютого 2012 року був розірваний.

Від шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається на першому курсі Одеського національного економічного університету на контрактній основі за денною формою навчання.

У зв`язку із навчанням повнолітня донька позбавлена можливості працевлаштуватися, а оскільки утримання доньки вимагає значних витрат та остання потребує матеріальної допомоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на користь доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 листопада 2021 року і до закінчення навчання, але не більше ніж як до досягнення донькою двадцяти трьох років.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю обов`язку батьків утримувати дитину, яка продовжує навчання, а тому у позивача наявне право на отримання аліментів від батька дитини на період її навчання. При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції було враховано матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, взято до уваги той факт, що відповідач є особою працездатного віку, тому наявні підстави для часткового задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано матеріальне становище відповідача, перебування на його утриманні дружини та її дитини від першого шлюбу, батька, який за станом здоров`я потребує постійного медичного лікування та можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Вважає, що обов`язок доказування спроможності сплати аліментів батьком на повнолітню дитину, яка продовжує навчання покладається на позивача.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є студенткою першого курсу Одеського національного економічного університету, на контрактній основі за денною формою навчання, з терміном навчання з 01 вересня 2021 року до 30 червня 2025 року (а.с. 11, 15).

Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги від 11 серпня 2021 року № №84/21-ФМЕ-б від 11 серпня 2021 року, загальна вартість освітньої послуги складає 130 400,00 грн. (а.с. 8).

Згідно із договором про тимчасове розташування від 30 серпня 2021 року, позивач щомісячно сплачує за проживання доньки в орендованій квартирі 6 000 грн. (а.с.17).

Батько дитини працює у Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області на посаді начальника сектору, має постійний дохід, за період з січня 2021 року по листопад 2021 року, за винятком утримань та аліментів, отримав 140 074,97 грн. (а.с.45).

Згідно із довідкою виконавчого комітету Покровської селищної ради № 9201 від 01 грудня 2021 року, відповідач проживає та зареєстрований за адресою: в АДРЕСА_1 , разом з ним зареєстровані та проживають: дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.46).

Як свідчать копії виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 953, № 1472, висновків КТ органів грудної, черевної порожнини і малого тазу, консультативного висновку кардіолога, батько відповідача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має онкологічне захворювання та гіпертонічну хворобу серця з ризиком 4 ступеня, постійно проходить лікування та знаходиться під наглядом лікарів, є інвалідом ІІ групи (а.с. а.с. 37-43).

Згідно з довідкою № 130 від 15 грудня 2021 року, виданою відділом надання соціальних послуг у Межівському районі Павлоградського міськрайонного центру зайнятості, мати дитини станом на 15 грудня 2021 року на обліку як зареєстрована безробітна не перебуває та допомогу по безробіттю не одержує (а.с.80).

Згідно положень статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 Сімейного кодексу України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно до роз`яснень наданих у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що донька відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, оскільки навчання за денною формою навчання позбавляє останню можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим є такою, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач будучи працездатною особою та отримуючи постійний дохід, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відомостей про відсутність можливості сплачувати аліменти, суду не надав.

Суд першої інстанції вирішуючи спір, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог мотивуючи своє рішення тим, що відповідач, будучи здоровим та працездатним, як батько, зобов`язани утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, врахувавши, що на його утриманні перебуває хворий батько, який є особою похилого віку, інвалідом та потребує медичного лікування.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду щодо часткового задоволення позову.

Посилання відповідача як на підставу оскарження рішення суду не надання позивачем доказів стосовно понесених витрат на навчання та на проживання дитини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки не спростовують обов`язок батька брати участь у матеріальних витратах на повнолітню дитину, яка потребує такої допомоги.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що дохід відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Фактично доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними та зводяться до особистого тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Згідно статті 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова