Справа № 555/846/22
Номер провадження 2/555/282/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" вересня 2022 р.
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Мельничук Н. В.
при секретарі Кравчук С. Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог : Служба у справах дітей Березнівської міської ради Рівненського району Рівненськоої області про зміну проживання малолітньої дитини, -
ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог : Служба у справах дітей Березнівської міської ради Рівненського району Рівненськоої області про зміну проживання малолітньої дитини.
І. Стислий виклад позиції позивача.
Позов обґрунтовано тим, що 18 лютого 2011 року по 10 червня 2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 10.06.2014 (справа № 555/1103/14-ц) Цим же рішенням суд залишив проживати неповнолітнього сина ОСОБА_4 разом із матір`ю. Однак, вже протягом останніх 3-х років син постійно проживає з ним в АДРЕСА_1 та перебуває на його утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.06.2022, проведеного комісією Березнівський міської ради.
ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
08 червня 2022 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите загальне позовне провадження у справі.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів у справі, учасниками справи не заявлялися.
У судове засідання позивач не з"явився - подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримав, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження.
ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Судом встановлено, що 18 лютого 2011 року по 10 червня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Шлюб розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 10.06.2014 (справа № 555/1103/14-ц). Цим же рішенням суд залишив проживати неповнолітнього сина ОСОБА_4 разом із матір`ю.
Однак, вже протягом останніх 3-х років син постійно проживає із батьком - позивачем ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 та перебуває на його утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.06.2022, проведеного комісією Березнівський міської ради.
За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.
У відповідності до ч. 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5).
З аналізу наведених норм вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.
Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).
Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому слід враховувати хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.
Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.
Згідно висновку органу опіки та піклування № 510/02-01-26 від 05 серпня 2022 року, орган опіки та піклування в особі Березнівської міської ради вважає доцільним зміну попереднього місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначення нового місця проживання дитини з батьком - ОСОБА_1 .
Враховуючи, що на даний час неповнолітня дитина проживає разом з батьком - позивачем ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні, має до нього особисту прихильність, за місцем проживання дитини створені всі належні умови, визначення місця проживання дитини разом з батьком буде відповідати саме інтересам дитини.
Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд -
Змінити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що визначене рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 10.06.2014 по цивільній справі № 555/1103/14-ц, визначивши місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 .
Сторони та інші учасники справи:
Позивач ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місцем проживання: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Мельничук Н. В.