КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи 377/832/21
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/7649/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.,

суддів: Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 19 квітня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Славутицького міського суду Київської областіБабич Н.С.,

у цивільній справі №377/832/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Славутицького міського суду Київської області з позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовувала позовні вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку яка проживає разом із позивачкою. Дитині встановлена інвалідність, пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС, оскільки вона має захворювання: нефробластома лівої нирки з метастазами в обидві легені, бластемний тип, IV стадія. З таким діагнозом дитина потребує постійного стороннього догляду, піклування та лікування. Для забезпечення їй належного рівня життя потрібно близько 10 000 гривень щомісяця. Ці витрати пов`язані з потребою у необхідному одязі, харчуванні, придбанні засобів гігієни, ліків, канцелярських та інших товарів для належного рівня виховання, товарів для повноцінного розвитку дитини, коштів на медичне обстеження, постійне лікування, своєчасне оздоровлення.

Вона отримує пенсію за віком в розмірі 2 200 гривень щомісяця та соціальну допомогу на дитину в розмірі 3 201,70 гривень. Всі комунальні платежі позивачка здійснює самостійно, також витрачає кошти на своє лікування через постійні нервові стреси.

Батько дитини працює в гаражному кооперативі «Протон», отримує заробітну плату, а також отримує пенсію в розмірі більше ніж 7 000 гривень, а тому на її думку має достатній дохід, щоб допомагати дитині сплачуючи аліменти у тому розмірі, в якому вона просить стягнути аліменти на її утримання.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 19 квітня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою,за результатами розгляду якої просила скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення за яким, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вказуючи, що постановляючи рішення, суд зовсім не врахував ані стан здоров`я дитини, ані її матеріальне становище, що є першочерговим при визначенні розміру аліментів.

Зазначаючи, що дитина має діагноз: Нефробластома лівої нирки з метастазами в обидві легені. Бластемний тип, IV стадії. Даний діагноз підтверджується експертним висновком № 1050 від 15 липня 2009 року, виданим Комунальним закладом Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня». З таким діагнозом дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду, потребує постійного піклування та лікування.

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16 лютого 2022 року, дитина постійно спостерігається онкологом «Київського обласного онкологічного диспансеру» та в Національному інституті раку. Постійно спостерігається педіатром з приводу основного захворювання та хронічного Пієлонефриту єдиної правої нирки. Дочка потребує нагляду дитячого онколога «КООД» 1 раз на рік, постійного «Д» нагляду нефролога, протирецидивного лікування пієлонефриту, санаторно-курортного лікування 2 рази на рік, консультації імунолога, щеплень відповідного віку, ЛФК, масажу 2 рази на рік. Виконання цих рекомендацій та проходження лікування потребує постійних суттєвих матеріальних витрат.

Акцентувала увага на тому, що вона отримує мінімальну пенсію за віком. Всі комунальні платежі сплачує також сама.

Відзив до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1. ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно доч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так судом при розгляді справи встановлено, що 20 травня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області було зареєстровано шлюб між сторонами.

На момент звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на розгляді суду перебувала справа щодо розлучення.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16 листопада 2005 року.

Згідно довідок Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 07 жовтня 2021, 24 грудня 2021, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідками Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 04 січня 2022 року та 26 січня 2022 ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ., з 12 березня 2002 по 19 листопада 2021 року.

Відповідно до експертного висновку №1050 від 15 липня 2009 року, виданого Комунальним закладом «Київська обласна лікарня» Київської обласної ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз та інвалідність у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з наслідками аварії на ЧАЕС: нефробластома лівої нирки з метастазами в обидві легені, бластемний тип, ІV стадія. Висновок дійсний до 05 листопада 2023 року.

Відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16 лютого 2022 року, виданої КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, з вказаним діагнозом дитина спостерігається онкологом «Київського обласного онкологічного диспансеру» та в Національному інституті раку. Також спостерігається педіатром з приводу основного захворювання і хронічного пієлонефриту єдиної правої нирки та їй надані лікувальні рекомендації: нагляд онколога «КООД» один раз на рік; «Д» нагляд нефролога, протирецидивне лікування пієлонефриту; санаторно-курортне лікування два рази на рік, консультація імунолога, щеплення відповідно до віку; ЛФК, масаж два рази на рік.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_2 від 20 грудня 2005 року та вкладкою до нього за № НОМЕР_3 .

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з рівності обов`язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, стану здоров`я дитини, якій встановлено інвалідність, задовільного стану здоров`я позивачки, оскільки доказів іншого суду не надано, стану здоров`я відповідача, матеріального становища дитини, яка проживає разом з матір`ю, позивачкою у справі, та отримує дохід: у виді пенсії за віком у розмірі 2 200 гривень; компенсацію витрат на продукти харчування в сумі 207,60 гривень, всього 2407 гривень щомісяця; допомогу на дитину з інвалідністю, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, усього в сумі 3 201,70 гривень щомісяця; грошову компенсацію дітям, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС в сумі 283,28 гривень та замість санаторно-курортної путівки в сумі 619 гривень, яка була призначена їй у період з 01 червня 2021 по 30 червня 2021 року. також матеріального становища відповідача, який має дохід у виді пенсії, розмір якої становить 7107,93 гривень щомісяця.

Відтак, дійшов висновку про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в її утриманні.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитини становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Доводи апеляційної скарги в частині неврахування судом першої інстанції при постановленні судового рішення ані стану здоров`я дитини, ані її матеріального становища, що є першочерговим при визначенні розміру аліментів, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.

Суд першої інстанції надав належну оцінку доказам позивача, зокрема: копіям чеків за 2021-2022 роки на загальну суму 1 350 гривень та 13 988,07 гривень; довідці відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №271773 від 15 грудня 2021 року про доходи ОСОБА_1 ; довідці Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 3281 від 23 грудня 2021 року та довідкам з медичних закладів, що відображають стан здоров`я дитини.

Судом вірно встановлено, що позивач отримує пенсію, та з 06 травня 2009 року призначено допомогу на дитину з інвалідністю, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, та надбавку по догляду за дитиною з інвалідністю віком до 18 років.

Також, судом першої інстанції надано оцінку доказам відповідача - ОСОБА_2 щодо його матеріального становища та стану здоров`я, зокрема враховано, що згідно з довідкою відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №211887 від 21 січня 2022 року про доходи, відповідач перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України в Київській області і отримує пенсію за віком, розмір якої з серпня по листопад 2021 року становив 7 079,93 гривні щомісяця та з грудня 2021 року по січень 2022 року - 7107,93 гривні. Сума пенсії відповідача за період з 01 серпня 2021 року по 31 січня 2022 року складає 42 535,58 гривень. Ту обставину, що відповідач має статус ветерана війни та учасника бойових дій.

Доказів щодо працевлаштування ОСОБА_2 в гаражному кооперативі «Протон» матеріали справи на час ухвалення рішення не містили, не було надано їх і на час апеляційного розгляду, хоча відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відтак, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Не можуть бути підставою для скасування судового рішення і доводи апеляційної скарги в частині того, що і хвороба дитини і потреби у необхідному обсязі, харчуванні, придбанні засобів гігієни, канцелярських товарів та інших товарів для належного рівня виховання, товарів для повноцінного розвитку дитини повинні були враховуватися судом в сукупності, як того вимагає ст. 182 СК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно зазначив в судовому рішення про те, що позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину. Так як, згідно ст.185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Тобто витрати, що несе позивач через стан здоров`я дитини, викликані особливими обставинами, і по суті є додатковими витратами на утримання дитини.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи позивача, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст.ст. 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування за наведених доводів апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367,368, 374, 375, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 19 квітня 2022 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя - доповідач:

Судді: