Справа № 555/1234/22
Номер провадження 2-з/555/6/22
У Х В А Л А

іменем України

"27" липня 2022 р. Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Мельничук Н.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову , -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив , що 20 липня 2022 року, підготовлено у суд позов до названого вище відповідача про визнання права власності на спадковий колгоспний двір (будинок), який належав йому і його батькам, по АДРЕСА_1 , які не залишали заповіту.На день смерті мами, він був зареєстрований і проживав разом, а на день смерті батька навчався на очній формі навчання в Українській державній юридичній академії у м. Харків, тому вважаюся таким що прийняв спадщину, а також був зареєстрований брат ОСОБА_2 , який не був членом колгоспного двору і помер у 2022 році, а інший брат ОСОБА_3 не був членом колгоспного двору і не проживає в будинку.На день припинення колгоспів, він був членом колгоспного двору, так як відповідно був зареєстрований з 11 травня 1965 року по 3 травня 1985 рік, а з 3 травня 1985 рік по 5 червня 1987 рік перебував на строковій військовій службі, далі був зареєстрований і проживав з 5 червня 1987 року по 1 квітня 1993 рік, потім навчався у вищому учбовому закладі на день смерті батька, тобто з 1 лютого 1992 року по 31 травня 1995 рік, тому вважаюся таким що не втратив право на колгоспний двір і прийняв спадщину.Після смерті мами спадкоємство у майні колгоспного двору не відкривалося, а перейшло до членів колгоспного двору - його і тата, а після смерті останнього залишилося ОСОБА_1 . На теперішній день ОСОБА_1 фактично проживаю без реєстрації у спадковому будинку і є єдиним членом колгоспного двору, який наділений правом визнання права власності на спадковий колгоспний двір, так як майно такого залишається за останнім його членом, який не втратив членства у колгоспному дворі на 1 липня 1990 року, тобто до часу введення в дію Закону України «Про власність», а тому спадщина в разі смерті члена колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його членів і залишається у власності інших членів колгоспного двору та не ділилася між іншими спадкоємцями, а інших претендентів на спадкове майно в тому числі на обов`язкову частку або за договором немає, тому воно належить мені.На даний час. відповідачем чиняться перепони у користуванні і володінні належним ОСОБА_1 спадковим майном, оскільки вважає що майно безхозне. так само у ОСОБА_1 відсутня реєстрація у цьому домогосподарстві незважаючи на ОСОБА_1 фактичне проживання, а так само відсутні документи, яки б підтверджували мою правову підставу проживання.Через оголошений військовий стан у спадкове домогосподарство відповідач намагався заселити внутрішньо переміщених осіб (біженців) без йог дозволу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Відповідно дост.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 2ст.149ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2ст. 149ЦПК.

Із змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявником не наведено достатніх підстав для вжиття цих заходів.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про відсутність необхідних даних для забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст.151,153 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду області протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя: Мельничук Н. В.