Справа № 706/556/22
2-з/706/22/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Христинівка Черкаська область

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Довготько Т.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ПРОДУКТ» інтереси якого представляє адвокат Чернілевський Віталій Григорович про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ПРОДУКТ» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про передачу земельної ділянки у власність, визнання недійсним свідоцтва про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ПРОДУКТ» через свого представника адвоката Чернілевського В.Г. звернулося до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про передачу земельної ділянки у власність, визнання недійсним свідоцтва про право власності в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 05.02.2014 року № ЧП/:02:003/00001994 про затвердження документації із землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності, площею 2,000 га (кадастровий номер 0:02:003:0187) у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (код КВ ЦПЗ- секція А, підрозділ 01.03) в адмінмежах Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області за межами населеного пункту; визнати недійсним свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 19.02.2014, видавник: Реєстраційна служба Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, видане ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 0:02:003:0187.

26.07.2022 представник позивача адвокат Чернілевський В.Г. подав до суду заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером :02:003:0187 для ведення особистого селянського господарства, що перебуває у власності ОСОБА_1 , з забороною вчинення будь-яких дій з розпорядження шляхом відчуження земельної ділянки на користь третіх осіб шляхом, зокрема, але не виключно, укладення договору купівлі-продажу, дарування, ренти, міни, довічного утримання, спадкового договору, користування (оренди, суперфіцію, емфітевзису тощо), застави до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що підставами позовних вимог є порушення порядку відведення у приватну власність земельної ділянки, передбаченого ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України, а саме: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області своїм наказом передало відповідачу ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0187 площею 2 га, сформованої за рахунок земельної ділянки площею 17,7105 га, яка перебуває в оренді ТОВ «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ПРОДУКТ» на підставі договору оренди від 22.02.2008 року (в редакції від 05.11.2011 року), без припинення оренди та без погодження на таке відведення ТОВ «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ПРОДУКТ» як землекористувача земельною ділянкою. Відповідач має можливість розпорядитися спірною земельною ділянкою, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі. Позивач має обґрунтовані підстави вважати, що протягом часу, за який буде розглядатися дана справа, відповідач буде вчиняти дії, спрямовані на відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0187, передачу її користування третім особам або користування такою земельною ділянкою. У випадку відчуження відповідачем земельної ділянки та при наступному задоволенню позовних вимог, позивач буде знову змушений звертатися до суду за захистом своїх прав з подальшим скасуванням права власності/право користування земельною ділянкою, витребування її на свою користь. Такі дії будуть очевидно незаконними, протиправними, та направленими на порушення прав та інтересів позивача як чинного землекористувача земельної ділянки. Задля унеможливлення зловживань з боку відповідача, враховуючи воєнний стан, складну, нестабільну ситуацію в Україні, вважає необхідним забезпечити позов. Заходи які просить вжити шляхом забезпечення позову вважає обґрунтованими, доцільними та відповідними закону.

Так, дослідивши матеріали позовної заяви, вивчивши заяву про забезпечення позову суд прийшов до наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечуються зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на побоювання заявника, що в майбутньому буде неможливо виконати рішення суду або його виконання буде значно ускладнене, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 року (справа № 826/8556/17), від 25.04.2019 (справа № 826/10936/18).

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Представником позивача до заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів, які б свідчили про намір відповідачів або підготовчі дії щодо відчуження нерухомого майна, крім того, заявником не зазначено дійсної вартості нерухомого майна на яке просить накласти арешт заявник, що позбавляє суд встановити співмірність заходу забезпечення позову.

Крім того до заяви про забезпечення позову не приєднано жодних доказів щодо наміру відповідачів ухилитися від виконання судового рішення.

Одночасно суд зазначає, що позивачем вдруге подано заяву про забезпечення позову, за наслідком розгляду попередньої заяви судом 11 липня 2022 року постановлено ухвалу про відмову у забезпеченні позову шляхом накладення арешту.

Суд роз`яснює, що за правилами частини першої та пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Враховуючи викладене, та те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується на припущеннях заявника і при цьому ним не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу в розумінні ст.ст.76-78ЦПК України в підтвердження фактів імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення суду в майбутньому вразі невжиття таких заходів, не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер 0:02:003:0187) цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, не зазначено ціни позову щодо визначення співмірності заходу забезпечення позову, тому суд дійшов висновку про відхилення заяви про забезпечення позову.

При цьому, при вирішенні заяви про забезпечення позову суд звертає увагу на те, що позивачем заявлено позовні вимоги немайнового характеру і у випадку задоволення позову, таке рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, оскільки не матиме зобов`язального характеру, а тому запропонований позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_1 є неспівмірним із заявленими вимогами та неналежним засобом задля усунення ризику невиконання рішення суду в цій справі.

Керуючись статтями 149-153, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ПРОДУКТ» інтереси якого представляє адвокат Чернілевський Віталій Григорович про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ПРОДУКТ» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про передачу земельної ділянки у власність, визнання недійсним свідоцтва про право власності - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.М.Довготько