Справа № 450/46/22 Провадження № 2/450/18/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"02" червня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом: Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 2007S0073 від 22.03.2007 року,-

встановив:

підстава позову (позиція позивача): АТ АКБ «Львів» в особі представника Мочульського Л.Б. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №2007S0073 від 22.03.2007р. із змінами та доповненнями в розмірі 2850, 78 доларів США та 2 270 грн. 00 коп. судового збору мотивуючи тим, що 22.03.2007 р. між Закритим акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №2007S0073, згідно якого позивач зобов`язався надати позичальнику кредит на суму 20000,00 доларів США., зі сплатою 12,5 відсотків річних за користування кредитом. 26.06.2020р. були укладені Додаток № 1 та Додаток № 2 Про внесення змін до кредитного договору №2007S0073 від 22.03.2007р. відповідно до яких було змінено графік погашення кредиту. Прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору банк виконав у повному обсязі надавши позичальнику кредит на суму, що зазначена у п.1.1. кредитного договору. Відповідачу скеровувався лист з вимогою про повернення кредиту, однак відповідачем не вчинено жодних дій, які б свідчили про погашення заборгованості по зобов"язанню. В порушення умов договору кредиту відповідач свої зобов`язання за таким належним чином не виконував через, що у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 29.12.2021 склала 2850,78 доларів США,. з яких: 2624,86 доларів США неповернута основна сума кредиту та 225,92 доларів США-. заборгованість по відсотках за користування кредитом. Просив стягнути відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором та 2 270 грн. 00 коп. судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити, щодо постановлення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки перебуватиме у зв`язку із сімейними обставинами за межами Львівської області, однак доказів на підтвердження поважності неявки в судове засідання не надав.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі: 11.01.2022 р. запит відомостей про реєстрацію; 08.02.2022 р. відповідь на запит відомостей про реєстрацію; 09.02.2022 р. - ухвала про відкриття провадження; 11.03.2022 р. - заява представника позивача; 21.03.2022 р. - ухвала про відкладення розгляду справи; 05.05.2022 р. - ухвала про відкладення розгляду справи; 09.05.2022 р. - ухвала про відкладення розгляду справи; 01.06.2022 р. - заява відповідача про відкладення розгляду справи; 02.06.2022 р. - заява позивача про проведення розгляду справи без участі представника; 02.06.2022 р. - заява позивача про долучення заяви відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22.03.2007 між ЗAT АКБ «Львів» (найменування якого змінено на АТ АКБ «Львів») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №2007S0073, згідно якого відповідач отримав від позивача кредит на суму 20000,00 доларів США, зі сплатою 12,5 відсотків річних за користування кредитом, на строк до 01.03.2022р

Відповідно до п.3.2.4 позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором та/або додатками до нього та плату (відсотки, плату за оформлення кредиту за користування ним). Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 111 доларів США не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим Договором та/або додатками до нього. Також сторонами підписано Додаток № 1 від 22.03.2007р. до кредитного договору, яким погоджено графік погашення.

Сторони уклали Доповнення № 1 до кредитного договору від 04.08.2008р. згідно якого пункт 1.5 Кредитного договору №2007S0073 викладено в такій редакції: плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 14 процентів річних.

Сторони уклали Доповнення № 3 до кредитного договору від 26.08.2011р. згідно якого пункт 1.5 Кредитного договору №2007S0073 викладено в такій редакції: плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 12,5 процентів річних.

Сторони уклали Додаток № 1 про внесення змін до кредитного договору від 26.06.2020р. згідно якого п.1.1 Кредитного договору №2007S0073 викладено в такій редакції: Банк надає позичальнику кредит в сумі 3438,60 доларів США при чому таке збільшення відбувається за рахунок перенесення простроченої заборгованості в сумі 1246,60 доларів США на рахунок строкової заборгованості. Кредит надається із терміном погашення, передбаченим графіком погашення згідно Додатку № 2 від 26.06.2020р. до кредитного договору №2007S0073 від 22.03.2007р., але не пізніше 01.03.2022 р.

Сторони уклали Додаток № 2 про внесення змін до кредитного договору від 26.06.2020р. в якому погодили графік погашення кредиту у період з 30.06.2020р. по 01.03.2022р.

Рух коштів по рахунку підтверджується виписками за особовими рахунками з 22.03.2007р. по 24.12.2021р.

Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту №2007S0073 від 22.03.2007р. ОСОБА_1 загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 29.12.2021 року складає: 2850,78 доларів США, з яких: 2624,86 доларів США - сума заборгованості за кредитом, 225,92 доларів США сума заборгованості за відсотками.

Позивачем скеровано відповідачу лист-вимогу від 11.12.2020 р. вих.. № 1139/0-14 в якому зазначено, що позичальником допущено порушення п.4.1 та п.3.2.4 кредитного договору, а саме допущено прострочення заборгованість по частковій сплаті основного боргу кредиту в сумі 573,00 доларів США, прострочену заборгованість по нарахованих процентах в сумі 158,83 доларів США.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, встановленому договором.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, визначених договором, у встановлений договором строк не сплатив заборгованості та передбачених договором платежів в повному обсязі, в результаті цього утворилась заборгованість.

З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Договором №2007S0073 від 22.03.2007 р. з Доповненнями та Додатками, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, та відсоткам за користування кредитом.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості в іноземній валюті.

В ч. 1 ст. 13 ЦК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже виключно позивачу належить обрання способу захисту порушеного права, пред`явлення вимог до відповідача у валюті позики чи в її еквіваленті.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду зазначила, що нею висловлена правова позиція з цього приводу, яку викладено у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18). Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Враховуючи викладене, перевіривши надані позивачем докази, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2 850, 78 доларів США, з яких: 2 624, 86 доларів США - сума заборгованості за кредитом, 225, 92 доларів США сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270 гривні 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позовні вимоги Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів»,- задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів», заборгованість за кредитним договором №2007S0073 від 22.03.2007 року у розмірі 2850,78 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят доларів США 78 центів).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» 2270,00 грн. понесених позивачем судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів», , 79008, м. Львів, вул. Сербська, 1, МФО 325268.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Повний текст судового рішення складно 02.06.2022 року.

СуддяН. Б. Добош