БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/330/22
Провадження № 2-н/497/72/22
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"23" березня 2022 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши в залі суду в м.Болград заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" про видачу судового наказу щодо стягнення суми боргу за послуги постачання газу з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

23.02.2022р. суд отримав поштою заяву ОСОБА_2 представника ТОВ "Одесагаз-постачання", що діє на підставі довіреності №21/р8-22-108 від 23.12.2021р., якою вона просить суд видати судовий наказ про стягнення на користь ТОВ "Одесагаз-постачання" з гр. ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг газопостачання в сумі 10476,58грн. та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 248,10грн., проте, у видачі судового наказу має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.160 ЦПК України, судовий наказ - є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. З заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Тобто, наказне провадження - є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Таким чином, заявник чи його представник, звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, по-перше, має надати суду доказ наявності в нього безспірного права вимоги заборгованості в особи, що у наказному провадженні йменується боржником, а також доказ наявності самої заборгованості.

Враховуючи те, що сторона зобов`язана довести ті обставини, викладені у заяві та на які вона посилається як на підставу своїх доводів, а перевірка обставин щодо законності підстав для нарахування в якості заборгованості за користування послугами та товаром (у даному випадку газом), має суттєве значення для правильного ухвалення судового рішення, у даному випадку наказу, суд встановив наступне.

Згідно з вимогами п.1ч.1ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Як вбачається з п.п.3,4ч.3ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. І ці вимоги ЦПКУ є імперативними.

З вищезазначеної заяви представника про видачу судового наказу вбачається, що для проведення розрахунків ТОВ "Одесагаз-Постачання" на ім`я споживача ОСОБА_1 було зареєстровано особовий рахунок № НОМЕР_1 (дата утворення рахунку не зазначена), та вказано, що станом на 31.01.2022р. за цим рахунком існує заборгованість ОСОБА_1 перед заявником в сумі 10476,58грн. за поставлений природний газ у (період) з грудня 2019 до грудня 2021р., - яка нарахована на фактичні показання лічильника природного газу, що підтверджується фінансовим станом особового рахунку боржника.

Однак, на підтвердження своїх вимог представником не надано показів лічильника, у таблиці розрахунку заборгованості графи названі таким чином, з яких не зрозуміло що вони фактично визначають, а також суду не надано належним чином оформленого договору, у письмовій (в тому числі електронній) формі, а також не надано жодного доказу щодо доказів користування споживачем послуг.

Так, у таблиці-розрахунку, яка ніяк не названа, вбачається графа "залишок на рахунку споживача на останню дату періода/місяця, грн., яка закінчується цифрою 10476грн,58 - що може означати лише позитивний баланс коштів на рахунку споживача, оскільки у графі "нараховано до сплати за природний газ у періоді,грн." - вказано цифру "-35954,61" - з чого вбачається, що заявнику відомо про термін "позитивні" і "негативні" числа, де позитивні означають позитивний баланс, тобто, цифра 10476грн,58 - є фактично цифрою "+10476грн,58" і означає, що на рахунку споживача в наявності більше, ніж десять тисяч гривень, що не можна розцінити як заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Оскільки надані суду докази викликають обґрунтовані сумніви щодо певного визначення обставин за допомогою наданого доказу у виді таблиці, а також добровільність визнання заборгованості споживачем, - ці докази не можуть бути прийняті судом як належні та достатні.

Крім того, відповідно до ч.4ст.13 ЗУ "Про ринок природного газу" (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2015, №27, ст.234), що "...визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу...", - захист прав споживачів природного газу - фізичних осіб регулюється цим Законом, Законом України "Про захист прав споживачів" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтями 2,4 ЗУ "Про захист прав споживачів", - законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів; споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця)"...

Посилання заявника у заяві про видачу судового наказу на абз.2ч.1ст.12 ЗУ "Про ринок природного газу" та на п.2розд.ІІІ "Правил постачання природного газу", згідно яких "Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України" - не виключає виконання вимог чинного законодавства України щодо укладення договору, у даному випадку, у письмовому виді та наявність його копії у додатках до заяви про видачу судового наказу.

Так, відповідно до ч.1ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст.627 ЦКУ визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 2. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів, а ст.628 цього Кодексу визначено, що зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, стосовно умов про предмет договору, істотних або необхідних умов, а також усіх тих, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Ч.ч.1 і 2 ст.639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ч.1ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (... торгівля, ...послуги ...тощо).

До вищевказаної заяви про видачу судового наказу не додано доказів того, що споживач (боржник) звертався до заявника з відповідною заявою про надання відповідних послуг, крім того, - не надано й доказів споживання боржником послуг лише посилання на існування відповідного рахунку, незрозумілі суми, які заявник вважає боргом, та таблиці, яка додана до заяви і не містить точно зазначеної інформації про об`єм споживання газу споживачем та ін. інформацію за даними оператора який є зацікавленою особою.

Крім того, до заяви про видання судового наказу додано копію типового Договру, що не підписаний постачальником, з чого не можна зробити висновок про наявність в нього волевиявлення на споживання та споживання послуг заявника.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Метою наказного провадження є захист порушеного права заявника щодо отримання беззаперечного боргу з боржника, тобто, основною вимогою до заяви про видачу судового наказу є беззаперечність вимог заявника, які стосуються: а) суми заборгованості; б) факту надання послуг та підтвердження їх належної якості; в) належного заявника; в) належного боржника. Тобто, визначення критеріїв безспірності вимог є важливою умовою досягнення правосуддя у наказному провадженні. А сенс судових наказів полягає у спрощенні процедури вдоволення безспірних вимог слабкішої сторони перед сильним. В одному ряду йдуть судові накази про стягнення зарплати, по стягнення аліментів і т. п., де йдеться про захист прав окремої людини перед більш сильною стороною: перед дорослою людиною щодо дитини чи перед виробничою адміністрацією щодо окремого працівника. Послуги ЖКГ не вписуються в логіку захисту слабшого члена суспільства перед більш сильними або перед цілим виробничим чи державним апаратом. Так, закон не надав права громадянинові звертатися з заявою про видачу судового наказу щодо комунального підприємства, наприклад, за ненадання йому належної якості послуг або за безґрунтовне відключення від послуг. Навпаки, закон надав право апарату підприємств ЖКГ подавати заяви проти більш слабкої і незахищеної постаті споживача. А тому функція суду полягає у недопущенні порушення принципів і основних засад судочинства, - таких, як законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З наданих суду відомостей та доказів, доданих до вищезазначеної заяви про видачу судового наказу не вбачається, що представник заявника довів наявність в гр. ОСОБА_1 беззаперечного боргу безспірної заборгованості, що виключає видачу судом судового наказу.

Так, представник заявника, посилаючись на ст.695 ЦК України та стверджуючи, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, як визначено цією юридичною нормою, а також стверджуючи, що заборгованість споживача ОСОБА_1 нарахована на фактичні показання лічильника, - додає в якості доказу вищевказану таблицю "Фінансовий стан", де показання лічильника взагалі не зазначені за весь період з 12.2019 до 12.2021р., однак графа "об`єм споживання газу" має значення в діапазоні від 0 (нуля) до "-8978"грн./куб.м., на які нараховані суми боргу, що викликає сумніви у безспірності заборгованості, оскільки споживання газу не може бути зазначено негативною цифрою.

Згідно вимог ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на ... припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.ст.12,81,263,264 ЦПК України, суд перевіряє належним чином обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надає правильної оцінки наданим доказам, що містяться в матеріалах справи.

Оскільки до вищевказаної заяви про видачу судового наказу не додано примірника договору, що був укладений між заявником та споживачем (боржником), а також не надано жодного доказу на підтвердження викладених у заяві обставин, суд позбавлений можливості з`ясувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та перевірити їх належними і достатніми доказами.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вищевказана заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, а тому її вимоги задоволенню не підлягають на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.163, 165, 166, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання про видачу судового наказу про стягнення суми боргу за послуги постачання природного газу з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу на захист порушених прав заявника з підстави, передбаченої п.9ч.1ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків, або у порядку позовного провадження з відповідним позовом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Болградський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, після чого набирає законної сили.

Суддя А.В. Кравцова