Справа № 308/5985/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі Ігнатюк І.Ю.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради,

встановив:

19.05.2022 заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт проживання із померлим ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що з травня 1997 року вона з покійним проживала однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. За час спільного проживання у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що факт їх спільного проживання з померлим підтверджується показами свідків-сусідів. Стверджує, що померлий був військовослужбовцем, помер у в/ч НОМЕР_3 під час проходження служби. Встановлення означеного факту необхідне їй для отримання грошової допомоги та пільг, передбачених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, просили встановити факт постійного проживання померлого з нею.

Заінтересована особа представник Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради в судове засідання від 20.07.2022 не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши заявницю, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими дані обставини обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ч.ч 2,4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Верховний Суд у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

З довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради №1348/13-21 від 12.05.2022 видно, що на момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 14.04.2022 за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Довідкою з ОСББ «ОСББ №2 по вул. Маресьєва у м. Ужгороді» №19 від 02.05.2022 стверджується, що за адресою АДРЕСА_1 з нею проживав з 1997 року по дату смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за вказаною адресою з серпня 2021 року. Дану інформацію також підтверджують сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Квартира АДРЕСА_2 була успадкована заявницею від її покійної матері, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину 16.06.2021.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_3 зазначив, що заявниця є дружиною його покійного сина, вони жили в цивільному шлюбі за адресою АДРЕСА_1 , у них є спільна дитина.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був серед іншого учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 19.08.2016.

З лікарського свідоцтва про смерть №200/2022 від 15.04.2022 зафіксовано смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території в/ч по АДРЕСА_4 .

З довідки №474 від 12.05.2022, виданої тво командирв/ч НОМЕР_3 ОСОБА_7 , вбачається, що солдат військової служби за контрактом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання службових обов`язків.

Відділом ДРАЦС у м. Ужгороді ПЗМУ МЮ (м. Івано-Франківсьу) проведено державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 15.04.2022 складено відповідний актовий запис №543 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Необхідність встановлення розглядуваного факту викликана тим, що померлий був військовослужбовцем, помер під час виконання службових обов`язків, а відтак члени його родини мають право на отримання грошової допомоги та пільг, передбачених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до пункту 1, підпункту 2 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно зі статтею 16-1 вказаного Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено низку пільг членам сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України.

З огляду на описані вище довідки, а також враховуючи покази батька покійного, суд приходить до висновку, що між заявницею та померлим існували фактичні шлюбні відносини, останні мали спільний бюджет, взаємні права і обов`язки, вели спільне господарство, виховували доньку, тобто мали сталі відносини, які притаманні подружжю.

Відтак заявлений заявницею факт спільного проживання з померлим однією сім`єю без реєстрацію знайшов своє підтвердження під час розгляду заяви, а отже заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 273, 293-294, 315, 319, 351-356 ЦПК України, суд

ухвалив:

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня 1997 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов