Номер провадження 2/754/172/22
РІШЕННЯ

Іменем України

08 серпня 2022 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання: Довгань Г.А.

за участю:

представника позивача: адвоката Гороховської А.О.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування рішення, про скасування державної реєстрації, проведення державної реєстрації права власності, визнання припиненим іпотечного договору

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до АТ "АЛЬФА-БАНК" Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності, визнання припиненим іпотечний договір.

Позов мотивовано тим, що 02 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 10-29/3929, про надання коштів в розмірі 99 900,00 доларів США, з цільовим призначенням: поточні потреби. Відповідно до даних офіційного сайту АТ «Альфа-Банк» міститься інформація, що правонаступником всіх прав та зобов`язань по всім клієнтам, партнерам та контрагентів АКБ «Укрсоцбанк» став АТ «Альфа-Банк», згідно передавального акту, який був затверджений 15 жовтня 2019 року рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням акціонерів АКБ «Укрсоцбанк». В якості забезпечення за кредитним договором, також було укладено Іпотечний договір № 02-10/2785 від 02.08.2007 та передано в іпотеку квартиру позивачки АДРЕСА_1 . 23.01.2014 кредитний договір припинив свою дію та наступив строк виконання зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. 02.06.2016 був вчинений виконавчий напис нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 . 24.01.2017, зобов`язання за кредитним договором припинилось, а як наслідок припинився іпотечний договір. 10.03.2020 право власності на квартиру позивача було зареєстровано за відповідачем 1 з порушенням встановленого законом порядку та без жодних правових підстав. Внаслідок чого відбулось незаконне привласнення нерухомості позивача за відповідачем 1, через що позивач звертається до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

29 грудня 2020 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

12.01.2021 на адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява про усунення недоліків.

18 січня 2021 ухвалою суду відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

23.03.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача 1 в якому він позовні вимоги не визнає, вважає їх не обгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

05 листопада 2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи, матеріали даної справи передані до розгляду судді Таран Н.Г.

Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року справу прийнято до провадження судді Таран Н.Г. та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні.

08 серпня 2022 р. до суду від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову в якій представник Позивача за змістом заяви про зміну підстав позову просив суд:

-Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.03.2020 індексний номер - 51611503 про реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,3 кв. м., житловою площею 33,0 кв. м., за АТ «Альфа-Банк», винесеного приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Юдіним М.А.

-Скасувати державну реєстрацію права власності за № 35932180 від 10.03.20 на квартиру АДРЕСА_1 , за АТ «Альфа-Банк».

-Визнати припиненим Іпотечний договір № 02-10/2785 від 02 серпня 2007 року, що зареєстрований приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кравченко І.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 3070 від 02 серпня 2007 року.

-Зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрований приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кравченко І.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 3070 від 02 серпня 2007 року.

В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомленні належним чином, причин не явки суду не повідомили.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причин не явки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 02 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 10-29/3929, про надання коштів в розмірі 99 900,00 доларів США, з цільовим призначенням: поточні потреби. Відповідно до даних офіційного сайту АТ «Альфа-Банк» міститься інформація, що правонаступником всіх прав та зобов`язань по всім клієнтам, партнерам та контрагентів АКБ «Укрсоцбанк» став АТ «Альфа-Банк», згідно передавального акту, який був затверджений 15 жовтня 2019 року рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням акціонерів АКБ «Укрсоцбанк». В якості забезпечення за кредитним договором, також було укладено Іпотечний договір № 02-10/2785 від 02.08.2007 та передано в іпотеку квартиру позивачки АДРЕСА_1 . 23.01.2014 кредитний договір припинив свою дію та наступив строк виконання зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. 02.06.2016 був вчинений виконавчий напис нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 . 24.01.2017, зобов`язання за кредитним договором припинилось, а як наслідок припинився іпотечний договір. 10.03.2020 право власності на квартиру позивача було зареєстровано за відповідачем 1 з порушенням встановленого законом порядку та без жодних правових підстав. Внаслідок чого відбулось незаконне привласнення нерухомості позивача за відповідачем 1, через що позивач звертається до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

10.03.2020 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Юдіним М.А., незаконно було проведено державну реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк» на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровано за номером запису про право власності № 35932180.

Відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою КМУ від 25.12.15 за № 1127, передбачено Для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються:

1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або

засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами);

3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк.

Протягом дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яким є нерухоме житлове майно загальною площею в межах, визначених зазначеним Законом, що виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, також подається заява, що підтверджує згоду іпотекодавця - громадянина України на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України "Про нотаріат", крім випадків встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності іпотекодавця на інше нерухоме житлове майно (його частину) у Державному реєстрі прав чи в його невід`ємній архівній складовій частині або надання державному реєстратору документів, якими підтверджується, що відповідне нерухоме житлове майно не є місцем постійного проживання іпотекодавця.

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, обтяжень речових прав на передане в іпотеку майно, у тому числі внесення після державної реєстрації іпотеки іпотекодавця до Єдиного реєстру боржників, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Розділом 4 Іпотечного договору передбачено, а саме п. 4.1 у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем 1 основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. П. 4.2 передбачено, що у разі порушення Іпотекодавцями обов`язків, встановлених цим Договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач 1 у зв`язку з невиконанням позивачем своїх зобов`язань, скористався правом виходячи з Іпотечного договору, звернувся до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Юдіна М.А. про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1

10.03.2020 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Юдіним М.А. проведена державна реєстрація за номером 35932180 та прийнято рішення за № 51611503 від 13.03.20. Про що повідомлено було позивача.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 54 постанови від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19) сформулювала висновок за яким належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (надалі - Правила).

Згідно пункту 114 Правил одержувач може відмовитися від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, про що на поштовому відправленні, бланку поштового переказу або повідомленні про надходження поштового відправлення, поштового переказу робиться відповідна позначка, яка засвідчується його підписом. Підпис представника юридичної особи, уповноваженого на одержання пошти, скріплюється печаткою (за наявності) цієї юридичної особи.

У разі коли одержувач відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються в приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 116 цих Правил строку (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), після закінчення якого - повертаються поштовим оператором за зворотною адресою.

Згідно пункту 116 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Судом встановлено, що на адресу Позичальника та Іпотекодавця були направлені повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, які повернулись до відправника із позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Як вбачається, з матеріалів справи та відзиву на позовну заяву, позивач не отримав за адресою реєстрації письмове Повідомлення Банка про усунення порушень Кредитного договору, що вказує на неналежне виконання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» своїх зобов`язань за Іпотечним договором.

Частиною 1 статті 35 Закону «України «Про іпотеку» (надалі також - Закон № 898-IV) передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Частинами 1, 4 статті 37 Закону «України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі також - Закон № 1952-IV) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 3 статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За змістом статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 цього Порядку (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 9,15 Закону № 1952-IV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, та статті 37 Закону № 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Щодо обраного Позивачем способу захисту шляхом скасування запису № 35932180 в Державному реєстрі речових прав про проведену державну реєстрацію права власності іпотекодержателя суд зазначає наступне.

У частині другій статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

За змістом зазначеної норми, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За змістом наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини 2 статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16 січня 2020 року такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає, тому доводи Позивача про належність застосування саме такого способу судового захисту, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати відновлення порушеного права судом відхиляються.

У пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» встановлено, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом цієї норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16 січня 2020 року цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України № 1952.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі №756/13679/16-ц (провадження №61-9961св20), 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, №922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 03 лютого 2021 року у справі №278/3367/19 (провадження №61-13586св20).

Також позивачем не надано доказів що вона була одноосібним власником спірної квартири, враховуючи, що в матеріалах справи наявні докази, що квартира належить позивачці та третій особі ОСОБА_2 на праві спільної власності.

З урахуванням істотної зміни з 16 січня 2020 року і на час розгляду судом справи матеріально-правового регулювання спірних реєстраційних відносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частин 1-2 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Як вбачається з положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування рішення, про скасування державної реєстрації, проведення державної реєстрації права власності, визнання припиненим іпотечного договору - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 15.08.2022 року.

Суддя: Н.Г.Таран