Провадження № 2/161/452/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого-судді Кирилюк В.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Шолом С.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2021 року позивач звернулася до суду з цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2013 року у справі №161/18412/13-ц вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач вказує, що Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII мінімальний розмір аліментів збільшений до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилаючись на вищенаведені законодавчі зміни позивач просить суд змінити розмір аліментів, а саме стягувати їх в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач у судове засідання не прибула, але у письмовій заяві просить суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у письмових запереченнях просив суд відмовити у задоволенні позову. Подав клопотання з проханням слухати справу за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2013 року у справі №161/18412/13-ц вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною другою статті 182 СК України (в редакції, чинній на час постановлення рішення про присудження аліментів) було визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Одночасно, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, частину другу статті 182 СК України викладено в новій редакції, яка вказує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний закон набрав чинності 08 липня 2017 року.

У пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року № 682/3112/18 зроблений правовий висновок, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

З огляду на вищевикладене, оскільки позивач просить змінити розмір аліментів лише з підстав зміни законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, адже державний виконавець в ході примусового виконання рішення у справі №161/18412/13-ц повинен враховувати відповідні законодавчі зміни щодо мінімального розміру аліментів під час їх стягнення з відповідача, без ухвалення судом окремого рішення про це.

У разі, якщо позивач не погоджується з відповідними діями (бездіяльністю) державного виконавця, вона не позбавлена права оскаржити їх в порядку розділу VII ЦПК України, або звернутися до державного виконавця із заявою про проведення відповідного перерахунку.

Керуючись ст.265ЦПК, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений та підписаний 15 березня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк