Справа 2601/9765/12
провадження № 4-с/752/153/22
УХВАЛА

25.08.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рибака Дмитра Івановича, в.о. начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Менчиць Наталії Євгенівни, -

в с т а н о в и в:

в липні 2021 року скаржник ОСОБА_1 звернулась в суд зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рибака Дмитра Івановича, в.о. начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Менчиць Наталії Євгенівни, в якій просила: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рибака Д.І. щодо виконання обов`язку вчинення дій, передбачених ст.ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати неправомірною бездіяльність в.о. начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Менчиць Н.Є. щодо виконання обов`язку розгляду звернень громадян, відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та обов`язку вчинення дій, передбачених ст.ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язати в.о. начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Менчиць Н.Є. або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов`язки начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на момент прийняття рішення судом за цією скаргою, видати постанову про зняття арешту із майна боржника на підставі повноважень начальника відділу державної виконавчої служби, визначених, зокрема, ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язати в.о. начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Менчиць Н.Є. або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов`язки начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на момент прийняття рішення судом за цією скаргою, надіслати постанову про зняття арешту з майна боржника для виконання в Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, до якого була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника в жовтні 2014 року, для вчинення дій щодо реєстрації припинення обтяження такого майна, на підставі ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»; стягнути на користь скаржника з осіб, бездіяльність яких оскаржується, грошові кошти в розмірі судових витрат скаржника та грошові кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі однієї середньомісячної заробітної плати начальника відділу Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування скарги зазначено, що 08.08.2013 року державним виконавцем ДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Рибаком Д.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39289292 з виконавчого листа № 2/2601/3012/12, виданого Голосіївським районним судом м. Києва. Одночасно в рамках виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна скаржника, як боржника, та про оголошення заборони на його відчуження. 04.10.2013 року дані про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження були внесені державним виконавцем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою для внесення державним реєстратором такого запису до реєстру була постанова державного виконавця від 08.08.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 39289292. 14.03.2014 року виконавче провадження № 39289292 було закінчено, та державним виконавцем було винесено відповідну постанову, в якій в т.ч. було припинено чинність арешту майна боржника, на яке було накладено арешт постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві № 39289292 від 08.08.2013 р. та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Однак, з реєстру вбачається, що станом на дату подання цієї скарги майно скаржника продовжує перебувати під арештом, який був накладений державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 39289292 відповідно до постанови від 08.08.2013 року. Скаржник вказує про протиправну бездіяльність державного виконавця щодо належного не направлення зазначеної постанови до уповноважених органів для належного виконання в частині знятті арешту а заборони на майно скаржника. Скаржник вказує, що 15.05.2021 року вона звернулась до виконавчої служби із заявою про встановлення виявлених порушень щодо належного не направлення постанови та направлення постанови для належного виконання та вчинення дій щодо реєстрацій припинення обтяження такого майна. Однак, зазначена заява скаржника залишилась без неналежного реагування з боку відділу державної виконавчої служби, в зв`язку з чим скаржник вимушена звернутись до суду із даною скаргою.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.06.2022 року, було відкрито провадження та призначено скаргу до судового розгляду.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скарги в частині визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії підтримав в повному обсязі та просив ці вимоги задовольнити, в іншій частині вимоги скарги не підтримав.

Представник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засіданні не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути скаргу без його участі.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 5ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 39289292 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2601/3012/12, виданого 21.12.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва, за яким із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» було стягнуто борг в сумі 1439058,43 грн.

Постановою державного виконавця від 08.08.2013 року було відкрито зазначене виконавче провадження.

Крім того, постановою державного виконавця від 08.08.2013 року було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , та накладено заборону здійснювати відчуження будь-якого майно, яке їй належить.

Постановою державного виконавця від 14.03.2014 року, виконавче провадження № 39289292 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2601/3012/12, виданого 21.12.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва, за яким із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» було стягнуто борг в сумі 1439058,43 грн., було закінчено, а також було припинено чинність арешту майна боржника, на яке було накладено арешт постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві № 39289292 від 08.08.2013 року та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду.

Доказів належного направлення зазначеної постанови для виконання в частині припинення чинності арешту, матеріали справи не містять.

Скаржник вказує, що з реєстру вбачається, що станом на дату подання цієї скарги майно скаржника продовжує перебувати під арештом, який був накладений державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 39289292 відповідно до постанови від 08.08.2013 року, а відтак бездіяльність державного виконавця в частині належного не направлення зазначеної постанови про припинення дії арешту є неправомірною.

Перевіряючи обґрунтованість вимог скарги, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданного судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, як з`ясовано судом, державним виконавцем не вчинено відповідних дій щодо реєстрації припинення обтяження такого майна, та доказів зворотному з боку відділу державної виконавчої служби суду не надано.

Згідно із ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на наявність постанови про закінчення виконавчого провадження № 39289292 від 14.03.2014 року, в якій також було припинено чинність арешту накладеного державним виконавцем постановою від 08.08.2013 року, а тому державний виконавець був зобов`язаний надіслати державному реєстратору копію цієї постанови з метою внесення до державного реєстру запису про скасування (припинення) запису про обтяження, проте, не вчинив цих дій.

Аналогічні вимоги та приписи щодо дій державного виконавця, містять у ст. ст. 1, 2, 5, 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону чинного на час звернення з даною скаргою).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не були вчинені дії щодо припинення арешту (обтяження) майна боржника, в порушення Закону України «Про виконавче провадження», а тому вимоги скарги в частині визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії підлягають задоволенню.

Однак, в іншій частині вимог скарги про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди слід відмовити, оскільки, стороною скаржника в ході розгляду справи зазначені вимоги не було підтримано, та суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», та статтями 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рибака Дмитра Івановича, в.о. начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Менчиць Наталії Євгенівни, - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рибака Дмитра Івановича щодо не вжиття всіх заходів по припиненню арешту на майно боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 39289292, та здійснення заходів щодо належної її реєстрації.

Визнати неправомірною бездіяльність в.о. начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Менчиць Наталії Євгеніївни щодо належного не виконання обов`язку розгляду звернень громадян, відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та не вжиття заходів по припиненню арешту на майно боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 39289292, та здійснення заходів щодо належної її реєстрації.

Зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видати ОСОБА_1 постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.03.2014 року, якою в тому числі було припинено чинність арешту майна боржника, накладеного постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві № 39289292 від 08.08.2013 року, та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити належних заходів щодо припинення арешту майна боржника ОСОБА_1 та інших заходів примусового виконання рішення, накладених постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві № 39289292 від 08.08.2013 року, та направити постанову про припинення чинності арешту для відповідної реєстрації до компетентних органів.

В іншій частині вимог скарги, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Чередніченко