Справа № 544/21/22
№ 2/544/85/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 серпня 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборній, 41, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 , про стягненння заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

Представник позивача ТОВ «Фінфорс» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , про стягненння заборгованості за кредитним договором. Зазначає, що 20.06.2019 року, між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СС Лоун» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник), за допомогою Інформаційно- телекомунікаційної системи TOB «СС Лоун» (надалі - «ITC Товариства»), було укладено електронний Кредитний договір "589100-А" (надалі - «Кредитний договір»), за умовами якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 6500 грн, строком на 30 календарних днів, зі сплатою відсотків в розмірі 1,5 % в день. ТОВ «СС Лоун» виконало свої зобов`язання, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. У встановлений термін (19.07.2019) ОСОБА_1 свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, проте уклала декілька додаткових угод до кредитного договору. Згідно до додаткової угоди №2 від 18.08.2019 строк кредитного договору був продовжений до 29.08.2019. Проте, у встановлений новий строк узгодженої дати поверненення кредиту, відповідач не виконала свої боргові зобов`язання, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість перед Кредитором в розмірі: 6500 грн заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту), 9847,50 грн нараховані проценти, 579,50 грн пеня за кредитним договором.

02.10.2019 між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс» було укладено Договір факторингу №, у відповідності до умов якого ТОВ «СС Лоун» відступає ТОВ «Фінфорс» право грошової вимоги, право на одержання яких належить ТОВ «СС Лоун». Згідно Витягу з реєстру прав грошових вимог від 02.10.2019 ТОВ «СС Лоун» відступило на користь ТОВ «Фінфорс» право вимоги за кредитним договором «589100-А» від 20.06.2019 на загальну суму 174 927 грн.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором «589100-А» від 20.06.2019, у розмірі 17 927 грн та судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Відповідачем подано відзив до суду, у якому вона повідомила, що з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню по наступним підставам.

Зазначає, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2020 року у справі № 544/923/20 за позовом представника позивача-адвоката Гордієнка Юрія Петровича, що діяв в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчук Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов було задоволено в повному обсязі. В межах справи № 544/923/20 представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Крім того, надав наступні пояснення: «Жодного кредитного договору ОСОБА_1 з TOB «СС Лоун» чи TOB «Фінфорс» не укладала. Наданий TOB «Фінфорс» кредитний договір нотаріально не посвідчений та не містить ні підпису, ні підпису директора TOB «СС Лоун». Тобто немає жодних доказів укладення з позивачкою кредитного договору. Будь-яких претензій від відповідача з приводу погашення боргу вона не отримувала, оскільки не зареєстрована та не проживає за тією адресою, яка вказана у договорі та у виконавчому написі нотаріуса». Вважає, що додані до позовної заяви додатки в межах справи 544/21/22 теж не містять жодного належного підтвердження укладення чи виконання умов договору будь-якою із сторін. Також зазначає, що доказів використання відповідачем електронного цифрового підпису позивачем до матеріалів справи не додано, враховуючи п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», ч.2 ст. 6, ч.4, 6, 8 ст. 11, ст. 12 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг». За таких обставин, вважає що правочин не було вчинено належним чином. Враховуючи викладене просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Представник позивача надав на електронну адесу суду письмові пояснення щодо відзиву відповідача на позовну заяву та зазначив наступне. Твердження відповідача про, начебто, не використання електронного цифрового підпису останнім, не заслуговують жодної уваги, оскільки відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з паперових копій електронних доказів доданих до позовної заяви, кредитний договір №589100-А від 20.06.2019 був підписаний відповідачем одноразовим цифровим ідентифікатором № 887448. Згідно положень ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Позивач дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18. відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну ферму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).

Підсумовуючи викладене звертає увагу, що сторони підтверджують, що даний електронний Договір та всі Додатки до нього має таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Вважає, що укладення електронного кредитного договору та підписання останнього одноразовим цифровим ідентифікатором є цілком правомірним, а твердження відповідача про, начебто, не підписання кредитного договору № 589100-А від 20.06.2019 не підтверджуються ніяким чином та не спростовують вимоги TOB «ФІНФОРС».

Щодо акценту відповідача на справі № 544/923/20 про визнання виконавчого напису № 8728 від 15.04.2020 вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального Київської області, зазначає,що в ході розгляду даної справи судом не було прямо встановлено відсутність (недійсність Кредитного договору) правовідносин між TOB «СС ЛОУН», тобто первісним кредитором та ОСОБА_1 , що підтверджується зокрема й ст. 204 ЦК України, оскільки правочин с правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Отже, з викладеного вбачається, що загостреная уваги відповідача, про те що останнім було заявлено під час судового засідання по справі № 544/923/20 про, начебто, відсутність кредитних правовідносин між відповідачем та первісним кредитором, тобто TOB «СС ЛОУН» не заслуговує жодної уваги, оскільки відсутність таких правовідносин прямо встановлена рішенням суду по вищезазначеній справі не була. Крім цього, виконавчий напис був визнаний таким, що був визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки останній був вчинений з порушенням ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат». Проте ухвалення такого рішення не забороняє ТОВ «Фінфорс» забезпечити свої права, як кредитора у судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву про проведення судового засідання без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, її представник просила у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Суд, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 20.06.2019 між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС Лоун» було укладено електронний договір про споживчий кредит № 589100-А". Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансовго кредиту ТОВ «СС ЛОУН» та Примірного кредитного договору надання коштів в кредит ТОВ «Еквіфін Україна», затверджених наказом ТОВ «СС Лоун» №0412-1 від 04.12.2018 (а.с. 18-38, 41-44).

За умовами кредитного договору, розмір кредиту становить 6500 грн.

Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору, строк на який надається кредит-30 календарних днів. Згідно п.2.2. плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою і складає 1,5% на день.

ТОВ «СС Лоун» виконало свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором та надало їй кредит в сумі 6500 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 , що підтверджується карткою рахунку 376 за 20.06.2019 02.10.2019, витягом від 02.10.2019 року з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу PLATON, через технологічного партнера ТОВ «Платежі онлайн», згідно Договору №ФБ 309/05 від 25.05.2016 (а.с. 48,49). Згідно інформаційної довідки від 12.10.2021, на сайті CCLOAN.COM.UA через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція типу «видача» кредиту (6500) (а.с.56).

У встановлений термін (19.07.2019) ОСОБА_1 свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, та надалі уклада декілька додаткових угод до кредитного договору. Згідно додаткової угоди №2 від 18.08.2019 строк кредитного договору був продовжений до 29.08.2019. Проте, у встановлений новий строк узгодженої дати поверненення кредиту, відповідач не виконала свої боргові зобов`язання, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість перед Кредитором в розмірі: 6500 грн заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту), 9847,50 грн нараховані проценти, 579,50 грн пеня за кредитним договором.

Відповідно до Договору факторингу № від 02.10.2019 року ТОВ «СС Лоун» відступило ТОВ «Фінфорс» право вимоги заборгованості за кредитними договорами (а.с. 57-59), у тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 589100-А (а.с. 64).

Згідно довідки ТОВ «Фінфорс» від 24.12.2021, ОСОБА_1 має заборгованість на загальну суму 17 927 грн, яка складається із: тіла кредиту 6500 грн, нарахованих відсотків 9 847 грн 50 коп., пені- 1 579 грн 50 коп (а.с. 66).

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно із ст. 204 ЦК України правочин с правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч. 4, 6 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, судом встановлено, що кредитний договір між сторонами було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «СС Лоун» в електронній формі.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що вона не укладала кредитного договору зТОВ «СС Лоун», оскільки на договорі відсутній її підпис. Договір було укладено в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції відповідно до вимог закону з використання електронного цифрового підпису відповідача - одноразовим цифровим ідентифікатором № 887448. Відповідачем не доведено, що укладення спірного договору позики (шляхом проходження всіх етапів укладення договору та його підписання в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача) здійснене іншою особою, а не відповідачем чи не за його участі та/або не за його волею. Про факт втрати паспорту і реєстраційного номеру облікової картки платника податків, факт можливості заволодіння ними або відомостями, що в них містяться, іншими особами відповідач не зазначає, доказів не надає. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.Відповідачем не доведено, що вона не є клієнтом сервісу з надання онлайн позик ТОВ «СС Лоун». Доказів вчинення шахрайських дій з грошовими коштами на рахунку відповідача матеріали справи не містять.Суд вважає, що договір позики було укладено та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Позивачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами 20 червня 2019 року договору позики, доказів протилежного відповідачем не надано.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Посилання відповідача на рішення суду у справі № 544/923/20 про визнання виконавчого напису № 8728 від 15.04.2020, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального Київської області, таким, що не підлягає виконанню, не доводить відсутність правовідносин між TOB «СС ЛОУН», первісним кредитором, та ОСОБА_1 . Предметом спору цього позову був виконавчий напис нотаріуса, який був визнаний таким, що був визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки останній був вчинений з порушенням ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат».

За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримала позику кошти в ТОВ «СС Лоун», яке відступило своє право вимоги позивачу, які відповідач зобов`язана була повернути до 29.08.2019 включно, однак свої зобов`язання не виконала.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором позики між нею та ТОВ «СС Лоун» в установлені договором строки, ТОВ «Фінфорс» отримав право вимоги за договором факторингу, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №589100-А від 20 червня 2019 року у розмірі 17 927 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Керуючись ст. 6-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-281, 352 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 ,ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (01024, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ,буд. 4/6, корп. В, каб. 508-2, ) заборгованість за кредитним договором № 589100-А від 20.06.2019 в сумі 17 927 (сімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять сім) гривень, яка складається із тіла кредиту 6500 грн, нарахованих процентів 9 847 грн 50 коп., пені- 1579 грн 50 коп., а також стягнути судові витрати в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень, а всього стягнути 20 197 (двадцять тисяч сто дев`яносто сім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О.Сайко