Справа № 352/424/22
Провадження 2/352/392/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Шпек В.О.,

розглянувши заяву про самовідвід судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гриньків Дзвенислави Вікторівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, відшкодування моральної шкоди внаслідок приниження честі та гідності, спростування негативної та недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу №352/424/22 провадження 2/352/392/22 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, відшкодування моральної шкоди внаслідок приниження честі та гідності, спростування негативної та недостовірної інформації 21.03.2022 передано в провадження судді Гриньків Д.В.

22.03.2022 суддею Гриньків Д.В. було заявлено самовідвід у даній цивільній справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України - суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України та застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 8 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію («Пулар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року §32, Звіти 1996- ІІІ).

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу.

Судом встановлено, що позовна заява містить вимогу позивачів визнати неправдивою та недостовірною інформацію, яка в тому числі стосується судді Гриньків Д.В., що може викликати сумнів у безсторонності судді Гриньків Д.В. при розгляді даної справи. Відтак, щоб у сторін не виникало будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, та з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід головуючої судді Гриньків Д.В.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 41 ЦПК України, матеріали цивільної справи необхідно передати для визначення іншого судді в порядку, встановленому статтею 33 цього Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 126 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Рішенням Конституційного Суду № 19-рп/2004 від 01.12.2004 року, ст.ст. 2, 36, 39-41, 258-261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гриньків Дзвенислави Вікторівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, відшкодування моральної шкоди внаслідок приниження честі та гідності, спростування негативної та недостовірної інформації задовольнити.

Відвести суддю Гриньків Д.В. від розгляду цивільної справи за №352/424/22.

Матеріали цивільної справи передати в канцелярію Тисменицького районного суду Івано-Франківської області для розподілу справ між суддями автоматизованою системою документообігу в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її підписання.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Дзвенислава ГРИНЬКІВ