Дата документу 02.08.2022 Справа № 335/4282/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 335/4282/21

Провадження №22-ц/807/1542/22

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М.,

суддів Кочеткової І.В., Дашковської А.В.,

за участю секретаря судового засідання Рикун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором зі спадкоємця боржника,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 р. АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.06.2017 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання № 325156/120716 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), згідно з яким ОСОБА_2 відкрито поточний рахунок в гривні на умовах тарифного пакету «Мій рахунок», видано платіжну картку та встановлено кредитний ліміт розміром 30 000 грн. строком на 36 місяців.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер. У березні 2021 р. представник позивача ознайомився з матеріалами спадкової справи. Спадкоємцем позичальника є ОСОБА_1 , яка в силу вимог ст.ст. 1281, 1282 ЦК України зобов`язана здійснити погашення кредитних зобов`язань позичальника в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Розмір заборгованості позичальника становить 30 879,59 грн., у тому числі 29 968,08 грн. заборгованість за кредитом, 12,00 грн. комісія, 56,45 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, 843,06 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, яку просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 разом із судовими витратами зі сплати судового збору 2 270,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, незастосування норм матеріального права, які у даній справі підлягають застосуванню, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що вимога про задоволення вимог кредитора може бути заявлена як безпосередньо спадкоємцю та через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає вимоги кредиторів спадкодавця. У цьому випадку Банк скористався своїм правом подати вимогу через нотаріуса і йому не було відмовлено у прийнятті вимоги кредитора.

Як вважає апелянт строк для захисту прав та законних інтересів Банку не пропущений, оскільки лише 22.06.2020 на адресу Банку від Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори надійшов запит, з якого кредитору стало відомо, що позичальник помер.

Вказана інформація була підтверджена надходженням 28.09.2020 довідки з інформацією з Вознесенівського районного у м. Запоріжжя відділу ДРАЦС, щодо смерті позичальника ОСОБА_2 .

А вже у жовтні 2020 року Банк звернувся до державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців позичальника.

Оскільки лише у березні 2021 року представник банку отримав інформацію про спадкоємців позичальника, тому 20.04.2021 року в порядку ст. 1281 ЦК України Банк звернувся з позовною заявою до спадкоємців, без пропущення строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 направила до Запорізького апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві заперечувала проти прийняття до розгляду апеляційної скарги, поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України».

Відповідач вважає, що доводи скаржника щодо поновлення строку на апеляційне оскарження не базуються на законі, оскільки останній з власної волі пропустив процесуальні строки на оскарження судового рішення.

Відповідач також не погоджується із доводами апелянта про те, що банку стало відомо про смерть клієнта ОСОБА_2 тільки 28.09.2020 з довідки наданої Вознесенівським районним відділом ДРАЦС, оскільки під час одного з судових засідань було встановлено факт того, що АТ «Ощадбанк» отримувало лист ПФУ №637/03.4-10 від 12.11.2019, і виконало наведені ним вимоги щодо повернення нарахованих грошових коштів з пенсійного рахунку ОСОБА_2 .

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 1281 ЦК України, відповідач зазначила, що законом встановлено шестимісячний строк на пред`явлення вимоги до спадкоємця позичальника про сплату заборгованості за кредитом.

Також відповідач вказала, що банк отримав погашення по кредиту за рахунок пенсії ОСОБА_2 яка надійшла 05.11.2019, а повернення коштів на адресу ПФУ, яке відбулось 12.11.2019 протиправно розцінив як надання кредиту ОСОБА_3 незважаючи на те, що на цей час він вже помер.

Як зазначала відповідач, вона не погоджується із вимогами банку щодо стягнення 3% річних за несвоєчасну сплату комісії від 22.08.2014, оскільки відповідно до п. 1.19 Договору між Банком та ОСОБА_2 у випадку смерті клієнта, строк виконання заборгованості є таким, що настав, тому Банк зобов`язаний припинити нарахування відсотків.

Вважаючи, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до спадкоємиці ОСОБА_1 , відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ «Ощадбанк».

Від АТ «Ощадбанк» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач зазначає про те, що банком не пропущено строк звернення з позовом про стягнення заборгованості за кредитом до спадкоємця померлого позичальника, оскільки банк скористався правом звернення до нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців позичальника щодо погашення заборгованості за кредитом, отриманим позичальником ОСОБА_2 .

Від ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу та заперечення, узагальненими доводами яких є те, що банком пропущено строк звернення з позовом до спадкоємця позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором та банком безпідставно включено до суми заборгованості суми, які нараховані після смерті позичальника, яка мала місце 04.11.2019, а також повернення 12.11.2019 надлишкових коштів.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банку України» пропустило встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України шестимісячний строк на пред`явлення вимоги про сплату заборгованості за кредитом до спадкоємця позичальника.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, оскільки початок такого шестимісячного строку безпідставно обраховано судом починаючи з часу коли кредитор дізнався про відкриття спадщини, в результаті неправильного застосування положень ст. 1281 ЦК України в редакції, що діяла до 03 липня 2018 року, тобто до виникнення спірних правовідносин.

Із матеріалів справи вбачається, що 15.06.2017 ОСОБА_2 підписав заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , згідно з яким ОСОБА_2 відкрито вкладний (депозитний) рахунок ( т.1 а.с. 13-14).

Також 15.06.2017 ОСОБА_2 підписав заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідно до якої, заявник просив АТ «Ощадбанк» надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № НОМЕР_2 розміром 30 000 грн. строком на 36 місяців ( т.1 а.с. 15).

Як вбачається із долученого до позову розрахунку заборгованості, позичальник ОСОБА_2 користувався наданими кредитними коштами, погашав заборгованість за наданим кредитом, проте не сплатив усю заборгованість за кредитом ( т.1 а.с. 4,5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 931 від 05.11.2019 ( т.1 а.с. 20).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Вирішуючи цей спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що 15.06.2017 між позивачем і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, шляхом заповнення та підписання ним відповідної заяви, який є договором приєднання.

За умовами цього договору, процентна ставка за кредитом складала 27 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, та 0,001% річних за користування протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Комісія за обслуговування становить 0 грн. Строк кредитування склав 36 місяців ( т.1 а.с. 15).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1,2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 1281 ЦК України в редакції після 03.07.2018, що була чинна на час відкриття спадщини, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 62/2020 заведеної Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) після померлого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , його спадкоємцем є його дружина - ОСОБА_1 відповідач у справі, яка прийняла спадщину шляхом подання заяви 16.03.2020.

28 травня 2020 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької ДНК спадкоємиці ОСОБА_2 , - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Спадщина, на яку видані свідоцтва складається з:

1/2 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 84 зворот),

земельної ділянки площею 0,0884 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ( т.1 а.с. 86),

садового будинку АДРЕСА_2 у вказаному кооперативі ( т.1 а.с. 89),

транспортного засобу марки ЗАЗ-DAEWOO, моделі LANOS D4, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ( т.1 а.с. 87 зворот).

У матеріалах спадкової справи № 62/2020 заведеної Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою, також наявна вимога філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» до спадкоємців ОСОБА_2 щодо погашення заборгованості по кредитному ліміту у розмірі 33 047,87 грн. за договором від 15.06.2017, яка надійшла 30.10.2020 ( т.1 а.с. 95 зворот).

Відповідно до пункту 2.1. глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Наведене узгоджується із постановою Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 495/1933/15-ц.

Отже, безпідставним є посилання представника відповідача на пропущення кредитором спадкодавця строку направлення вимоги до спадкоємців боржника з тих підстав, що банк звернувся до суду першої інстанції із відповідним позовом лише 21.04.2021.

В цій справі кредитор АТ «Державний ощадний банк України» реалізував своє право на звернення з вимогою до спадкоємців позичальника шляхом подачі її через нотаріуса.

Оскільки вимога банку до спадкоємців ОСОБА_2 була пред`явлена до нотаріальної контори 30 жовтня 2020 року, тобто у шестимісячний строк з дня одержання спадкоємцем ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину, що були видані 28.05.2020, колегія суддів доходить висновку, що позивачем ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» не було пропущено строк, визначений положеннями ст. 1281 ЦК України в редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин, про що помилково зазначив суд першої інстанції.

Щодо обґрунтованості розміру вимог кредитора, слід зазначити наступне.

Звертаючись до суду першої інстанції позивач заявив вимоги про стягнення зі спадкоємця позичальника заборгованість у розмірі 30 879,59 грн., у тому числі 29 968,08 грн. заборгованість за кредитом, 12,00 грн. комісія, 56,45 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, 843,06 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту.

В обґрунтування заявлених позовних вимог АТ «Ощадбанк» посилалось на розрахунок заборгованості на виписку по картковому рахунку № НОМЕР_5 та на відомості з виписки по рахунку НОМЕР_6 .

Відповідно до розрахунку заборгованості кредитний ліміт на картку позичальника було встановлено 20.08.2016.

У той же час, до матеріалів справи позивачем надано копію заяви про приєднання № 325156/120716 до ДКБО та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), що датовані 15.06.2017 ( т.1 а.с. 1315).

Із розрахунку заборгованості вбачається, що останній рух по рахунку позичальника ОСОБА_2 за його життя, відбувся 08.10.2019. У цю дату позичальнику було надано чергову суму кредиту у розмірі 8500 грн. у зв`язку з чим його загальна заборгованість за кредитом згідно розрахунку склала 29 918,27 грн. і залишалась незмінною до моменту смерті позичальника, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак із вказаного розрахунку неможливо встановити реальність таких фінансових операцій, їх правомірність, вчинення їх особисто позичальником чи за його згодою, зокрема приймаючи до уваги внесення до цього розрахунку інформації про рух коштів по рахунку ОСОБА_2 , що відбувався після його смерті.

Як неодноразово зазначав у своїх постановах Верховний Суд, зокрема у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18 наданий банком розрахунок заборгованості, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, без надання доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача.

Колегія суддів критично відноситься до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, оскільки останній містить відомості, що суперечать іншим матеріалам справи. Суми заборгованості та дати їх погашення чи внесення не відповідають інформації наявній у виписці по картковому рахунку.

З наведених вище підстав, апеляційний суд вцілому не приймає розрахунок заборгованості в якості доказу існування заборгованості за кредитом та її розміру.

Перевіряючи доводи позивача щодо існування заборгованості за кредитом, апеляційним судом встановлено, що відповідно до аркушу 19 виписки по картковому рахунку НОМЕР_5 (том. 1 а.с. 138-зворот, 252), кінцевий баланс за цією карткою з урахуванням коштів, що були зараховані на картку та зняті (списані) з неї станом на 02:17 год. 25.07.2019, складав «- 9 894.14 грн.»

Із виписки по рахунку НОМЕР_6 та виписки по картковому рахунку НОМЕР_5 ( т.1 а.с. 130-131,135 зворот) вбачається, що в подальшому (після 02:17 год. 25.07.2019 до 04.11.2019) по рахунку позичальника були проведені такі транзакції:

05.08.2019 проведено зарахування пенсії у розмірі 9067,07 грн.

05.08.2019 нараховані відсотки за користування кредитом на суму -136,72 грн.

09.08.2019 нараховані відсотки за користування кредитом на суму -36,46 грн.

23.08.2019 комісія за послугу смс-інформування -5грн.

23.08.2019 видача готівки на суму - 20100 грн.

25.08.2019 нараховані відсотки за користування кредитом на суму -161,28 грн.

05.09.2019 проведено зарахування пенсії у розмірі 9067,07 грн.

05.09.2019 нараховані відсотки за користування кредитом на суму -221,40 грн.

17.09.2019 видача готівки на суму - 8600 грн.

27.09.2019 комісія за послугу смс інформування -5грн.

28.09.2019 нараховані відсотки за користування кредитом на суму -454,75 грн.

04.10.2019 проведено зарахування пенсії у розмірі 9067,07 грн.

04.10.2019 нараховані відсотки за користування кредитом на суму -110,64 грн.

08.10.2019 видача готівки на суму - 8600 грн.

25.10.2019 комісія за послугу смс інформування -5грн.

26.10.2019 нараховані відсотки за користування кредитом на суму -483,87 грн.

Загальний баланс по картці позичальника ОСОБА_2 станом на день відкриття спадщини, підтверджений виписками по картковому рахунку складає «-21 613,05 грн.».

Матеріали цивільної справи також містять інформацію щодо операцій по картковому рахунку спадкодавця після смерті позичальника, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, виписки містять дані про рух коштів 05.11.2019 спрямований на погашення кредитної заборгованості у сумі 8979,02 грн., інформацію про надання позичальнику кредиту 12.11.2019 на суму 8460,75 грн. та інші розрахункові операції проведені у 2020 році, однак вказані транзакції не впливають на розмір заборгованості за кредитом спадкодавця ОСОБА_2 , яка існувала на день відкриття спадщини, а відтак не враховується апеляційним судом.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 25.05.2021 у справі 554/4300/16-ц.

Ураховуючи, що належними та допустимими доказами підтверджено існування заборгованості ОСОБА_2 за кредитом у розмірі 21 613,05 грн., колегія суддів приходить до висновку, що вказані кошти підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем боржника.

Колегія суддів не вбачає підстав для стягнення зі спадкоємця боржника ОСОБА_2 комісії на суму 12,00 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів у сумі 56,45 грн. та 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 843,06 грн., оскільки такі суми були нараховані позивачем після відкриття спадщини.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна.

Отже, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 24 листопада 2021 року у справі 615/473/20.

Ураховуючи, що відповідачем не доведено, що вартість прийнятого нею у спадок майна є меншою за розмір заборгованості ОСОБА_2 на день відкриття спадщини, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до п. 2, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог банку та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у розмірі 21 613,05 грн.

У відповідності до вимог частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» має право на компенсацію відповідачем суми судового збору пропорційно до задоволених вимог (69,99 %), сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 1 588,77 грн., за подання апеляційної скарги в розмірі 2 383,16 грн, а всього 3 971,93 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2022 року в цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором зі спадкоємця боржника задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» , заборгованість за кредитом в сумі 21 613,05 грн. (двадцять одна тисяча шістсот тринадцять грн. 05 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 3 971,93 грн. (три тисячі дев`ятсот сімдесят одну грн. 93 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2022 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова