ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/432/21
провадження № 2/691/66/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Харук Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання боргу відсутнім, стягнення безпідставно отриманих коштів, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 13.09.2012 у розмірі 18824 грн. 48 коп. та судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву б/н від 11.01.2012. Вона підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умовами та правилами надання банківських послу» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 23000 грн. 00 коп., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах передбачених Договором.

Відповідач не надавала своєчасно АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що відображено у розрахунку заборгованості. В порушення умов кредитного договору та норм ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У порушення ст. 610 ЦК України, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушила зобов`язання за даним договором.

Крім того, в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12, сторони дійшли згоди, що у разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язання з погашення кредиту, відповідач зобов`язався сплатити на користь позивача заборгованість за кредитом та відсотки від суми непогашеного кредиту, які встановлюються за домовленості сторін у відсотках від простроченої суми заборгованості у розмірі: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0 % - для картки «Універсальна голд».

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 , станом на 13.04.2021 має заборгованість у сумі 18824 грн. 48 коп., з яких: 15223 грн. 89 коп. за тілом кредиту, 3600 грн. 59 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

На даний час ОСОБА_1 продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк» в зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду.

У свою чергу, відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати безпідставним борг у розмірі 18824 грн. 48 коп., з яких: 15223 грн. 89 коп. - тіло кредиту; 3600 грн. 59 коп. - заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором про надання банківських послуг від 13.09.2012, який пред`явлений АТ КБ «Приватбанк». Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на свою користь безпідставно утримані грошові кошти на суму 3793 грн. 68 коп. та 3000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Визнати незаконною відмову АТ КБ «Приватбанк» щодо розірвання договору банківського рахунку та закриття усіх банківських рахунків відкритих для обслуговування платіжних карток. Зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» розірвати договір банківського рахунку та закрити всі банківські рахунки, відкриті для обслуговування всіх платіжних карток ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що у квітні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до суду з позовною заявою про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг від 13.09.2012 на загальну суму 18824 грн. 48 коп. Вона тривалий час являлася клієнтом АТ КБ «Приватбанк» і не мала жодних нарікань щодо свого банківського обслуговування та співпраці з банком. Позивач з 2012 року отримувала банківські послуги та жодного разу не мала прострочення за кредитом. Проте 07.07.2020 стався випадок, що повністю змінив ставлення позивача до даного банку. Так з її банківської картки було списано грошові кошти без її згоди та відома: 4580,98 грн. - інтернет магазин MELISSA AMANDA ALV., ОСОБА_2 ; 2 544,84 грн. - покупка; 2519,57 грн. - покупка; 2445,65 грн. - покупка; 2325,54 грн. - покупка; 4107,88 грн. - інтернет магазин MELISSA AMANDA ALV., ІНФОРМАЦІЯ_1 . При проведенні даних банківських операцій будь-яка авторизація з її боку не проводилася: ні смс-повідомлення, ні дзвінок від банку не надходили, також вказані транзакції не вимагали підтвердження у системі «Приват 24».

Одразу після даного інциденту у працівників банку виникла підозра щодо вчинення щодо неї шахрайських дій, про що її було повідомлено шляхом надіслання листа на її електронну адресу. Вона звернулася до відповідача з проханням провести службове розслідування за фактом шахрайства. Результатів службового розслідування АТ КБ «Приватбанк» не повідомило до цього часу.

Також ОСОБА_1 звернулася до Кіберполіції про вчинення злочину щодо неї, що підтверджується копією листа від 17.08.2020 року № 7аз/38Л 00-2020.

На даний час, за фактом шахрайських дій здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002418 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що підтверджується листом Дніпровського управління поліції у м. Києві від 20.08.2021.

Тільки клієнт може ініціювати списання коштів, а банк в свою чергу зобов`язаний ідентифікувати його особу. Встановлення, що власник рахунка та ініціатор списання коштів є однією особою - запорука належного виконання банком умов договору. Саме тому у випадку допущення працівником банку халатності, внаслідок чого незаконно списуються гроші з поточного рахунку клієнта, фінансова установа повинна нести відповідальність самостійно.

ОСОБА_1 як клієнт банку, як споживач банківських послуг діяла добросовісно та відповідно до умов укладеного договору, однак відповідач як Банк допустив незаконне списання коштів з її кредитного карткового рахунку.

Щодо суми заборгованості, то остання транзакція перед вчиненням відносно ОСОБА_1 шахрайських дій, проведена нею 05.07.2020 - Поповнення готівкою своєї картки у терміналі самообслуговування: м. Київ, Харківське шосе, 19, ТРК МЕГА СІТІ» на суму 1000 грн. 00 коп. Залишок коштів після операції склав -106 грн. 32 коп. Отже, станом на 05.07.2020 року ОСОБА_1 мала заборгованість перед відповідачем лише на вказану суму.

У подальшому в результаті несанкціонованих операцій 07.07.2020 з картки були списані грошові кошти на загальну суму 18524 грн. 46 коп., переказів на «Скарбничку» у сумі 25 грн. 55 коп. та комісії 20 грн. 00 коп., а всього 18570 грн. 01 коп.

Крім того, в результаті незаконного списання, Банком у період з 01.08.2020 по 01.03.2021 нараховані та списані проценти на загальну суму 4048 грн. 15 коп. Загальна сума незаконних списань склала 22618 грн. 16 коп.

07.07.2020 ОСОБА_1 отримала зарахування коштів на картку від ОСОБА_3 у розмірі 3900 грн. 00 коп., які були використані банком на погашення штучно створеної заборгованості, а тому остаточний ліміт по карті Банк обрахував як 18824 грн. 48 коп.

Враховуючи, що списання на загальну суму 22618 грн. 16 коп. є неправомірними, оскільки після 05.07.2020 ОСОБА_1 не здійснювала витрат по карті, Банк мав право утримати в свою користь як погашення кредитного ліміту лише 106 грн. 32 коп. із коштів, які надійшли від ОСОБА_3 , тобто залишок по карті мав бути позитивний та складати 3793 грн. 68 коп. (3900 грн. 00 коп. 106 грн. 32 коп.).

Таким чином, Банк винен ОСОБА_1 3793 грн. 68 коп. незаконно списаних її власних коштів, а борг перед Банком відсутній повністю.

Банк зобов`язаний повернути ОСОБА_4 безпідставно набуте майно у розмірі 3793 грн. 68 коп.

Враховуючи недобросовісну поведінку Банку щодо обслуговування карток та повної бездіяльності щодо проведення розслідування випадку, ОСОБА_1 звернулася до банку із заявами про закриття своїх карток. Листами від 19.08.2020 Банк відмовив у задоволенні заяв. Договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Право клієнта на розірвання договору банківського рахунку в односторонньому порядку безумовне. Проте, нехтуючи нормами законодавства України та безумовним законним правом клієнта на закриття банківських рахунків, AT КБ «Приватбанк» відмовив у задоволенні заяви про закриття банківських рахунків відкритих для обслуговування платіжних карток Master Card НОМЕР_1 та Master Card НОМЕР_2 , а також не надав довідку про таке закриття.

Крім того, у результаті протиправної поведінки Банку щодо себе ОСОБА_1 зазнала моральної шкоди, яка полягає у безпідставному позбавленні її можливостями користуватися її коштами, наявними на картковому рахунку, здійснювати карткові банківські операції, у постійних телефонних дзвінках з Боку банку та телефонних дзвінках до друзів та знайомих з вимогою погасити борг. Розмір моральної шкоди вона оцінює у 3000 грн. 00 коп.

У судове засідання представник позивача за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом не з`явився, надавши клопотання про слухання справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відзив та заперечення на зустрічну позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» не подав.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5 у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» просив відмовити повністю, зустрічні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що його довірителька була добросовісним клієнтом АТ КБ «Приватбанк». Вона своєчасно виконувала взяті на себе зобов`язання і станом на 05.07.2021 погасила заборгованість за кредитною карткою та мала незначний залишок боргу в сумі 106 грн. 32 коп. Однак, у результаті несанкціонованих операцій 07.07.2020 з її картки були списані грошові кошти на загальну суму 18524 грн. 46 коп. Вона отримала повідомлення щодо зняття грошей з її карткового рахунку та звернулася до служби безпеки банку щодо зняття грошових коштів, однак у ході телефонної розмови з представником банку їй не надали відповідної допомоги та порекомендували звернутися до кіберполіції. ОСОБА_1 звернулася до банку із заявою, в якій просила закрити всі належні їй карткові рахунки, що відкриті у АТ КБ «Приватбанк», однак останній своїм листом порекомендував змінити платіжну картку, фінансовий телефон та пароль входу. Крім того, ОСОБА_1 отримала листи від Дніпровського УПНП у м. Києві та Управління протидії кіберзлочинам в м. Києві з повідомленням, що за її електронним зверненням внесено відомості до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України. Досудове розслідування триває.

Також 07.07.2020 ОСОБА_1 отримала зарахування коштів на картку від ОСОБА_3 у розмірі 3900 грн. 00 коп., які були використані банком на погашення штучно створеної заборгованості. Крім того, в результаті незаконного списання Банком у період з 01.08.2020 по 01.03.2021 нараховані та списані проценти на загальну суму 4048 грн. 15 коп. Загальна сума незаконних списань склала 22618 грн. 16 коп. При цьому, на даний час залишок на карті його довірительки має бути позитивним та складати + 3793 грн. 68 коп., а борг має бути відсутній повністю.

Дану поведінку банку вважає недобросовісною, а тому має намір розірвати укладений договір та закрити банківські рахунки відкриті на ім`я ОСОБА_1 .

Крім того, у результаті протиправної поведінки банку його довірителька зазнала моральної шкоди, яку оцінили у сумі 3000 грн. 00 коп. та яку просить стягнути на її користь.

Вислухавши доводи представника ОСОБА_5 , врахувавши доводи Приватбанку, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом установлено, що 11.01.2012 ОСОБА_1 ознайомившись із Умовами та правилами надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» та склавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, стала клієнтом АТ КБ «ПриватБанк».

Свої підписом, відповідач надала згоду, що анкета - заява з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» в «ПриватБанк» та «Тарифами», розміщеними на сайті банку, складають договір, укладений між нею та АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до умов якого, ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок.

Із виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 05.07.2020 нею було здійснено поповнення готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування: м. Київ, Харківське шосе, 19, ТРК МЕГА СІТІ», шляхом внесення двох платежів у розмірі 3000 грн. та 1000 грн., після здійснення яких залишок на рахунку становив -106 грн. 32 коп.

07.07.2020 із вище вказаного карткового рахунку було здійснено ряд платежів шляхом списання коштів, а саме: 4580 грн. 98 коп. - інтернет магазин ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2544 грн. 84 коп. - покупка; 2519 грн. 57 коп. - покупка; 2445 грн. 65 коп. - покупка; 2325 грн. 54 коп. - покупка; 4107 грн. 88 коп. - інтернет магазин ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а всього на суму 18524 грн. 46 коп.

07.07.2020 о 23 год. 43 хв. ОСОБА_1 отримала повідомлення від АТ КБ «ПриватБанк» про фіксування підозрілих операції з її карткою, які можуть виявитися шахрайськими, тому карту було тимчасово заблоковано і висловлено прохання звернутися до банку щоб прояснити ситуацію.

ОСОБА_1 вказує, що 08.07.2020 вона зателефонувала до банку з метою роз`яснення подій, що сталися 07.07.2020. У ході розмови, їй було повідомлено про проведення розслідування службою безпеки банку.

09.07.2020 ОСОБА_1 отримала електронне повідомлення в додатку Приват24 від Департаменту кіберполіції НП України, щодо її звернення до АТ КБ «ПриватБанк» з повідомленням про шахрайські дії та рекомендаціями подати відповідну заяву до поліції.

10.07.2020 ОСОБА_1 звернулася до Управління протидії кіберзлочинам в м. Києві з електронним зверненням, яке було спрямоване до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві та останніми внесено відомості до ЄРДР за № 0002418 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що підтверджується відповідним листом Департаменту кіберполіції від 17.08.2020 № 7аз/38/100-2020 та листом Дніпровського УП від 20.08.2021 № 8286.

19.08.2020 Приватбанк надіслав ОСОБА_1 лист про те, що ними було розглянуто звернення стосовно підстав списання грошових коштів з платіжної картки та банком була ініційована претензійна робота згідно з правилами Міжнародної платіжної системи MasterCard/VIZA. Регламент проведення претензійної роботи до 120 днів.

Однак, станом на час розгляду справи, ПриватБанк не повідомив про результати здійснення ним даної претензійної роботи.

Також ПриватБанк не повідомив суд про результати службового розслідування з приводу списання коштів із рахунку ОСОБА_1 на загальну суму 18524 грн. 46 коп.

Пунктом 2.1.10.15 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку виявлення факту несанкціонованого доступу до карткового рахунку шляхом здійснення операцій електронної комерції чи мото-операції клієнт повинен подати заяву в банк з даного питання протягом 35 днів з моменту здійснення операції. Банк в свою чергу представляє інтереси клієнта в міжнародній платіжній системі з питань повернення несанкціонованого списання суми.

Згідно зі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління НБ України від 05 листопада 2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705,емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

«Встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» - такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 у справі № 691/699/16-ц.

Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 у справі № 6-71цс15 та постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 127/23496/15-ц.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 виконала свої обов`язки перед банком щодо погашення заборгованості за договором кредиту, відповідно до умов договору, повідомила банк про несанкціоноване списання грошових коштів з її рахунку та звернулася до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з картковим рахунком.

У свою чергу, позивачем не надано належних доказів, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Суд також враховує, що 07.07.2020 на картковий рахунок ОСОБА_1 було здійснено зарахування грошових коштів від ОСОБА_3 у сумі 3900 грн. 00 коп.

Як зазначалося вище, станом на день незаконного списання коштів із рахунку ОСОБА_1 , залишок на її рахунку становив -106 грн. 32 коп.

А тому 3900-106,32 становить 3793,68 грн., які є особистими коштами ОСОБА_1 і які були незаконно списані ПриватБанком у рахунок погашення боргу за викраденими коштами.

Суд також звертає увагу на те, що 10.07.2020 з рахунку ОСОБА_1 було списано комісію за обслуговування (членський внесок) у сумі 20 грн.

ПриватБанком надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт банку, який є універсальним і містить відомості щодо умов кредитування за чотирма видами кредитних карт «Універсальна» - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Універсальна CONTRAKT» та Універсальна GOLD». При цьому, щомісячна комісія за обслуговування (членський внесок) у сумі 20 грн., передбачена лише за останнім тарифом.

Одночасно з цим, відомостей щодо фінансових умов кредитування з використанням однієї із вище зазначених платіжних карт, який був погоджений ОСОБА_1 і застосовувався до її карти, ПриватБанком суду не надано.

Таким чином суд вважає недоведеною ПриватБанком підставу для списання з рахунку ОСОБА_1 комісії за обслуговування (членський внесок) у сумі 20 грн.

На підставі викладеного, суд вважає безпідставними вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13.09.2012 у розмірі 18824,48 грн., а тому в задоволені первісного слід відмовити.

Щодо висновків за зустрічним позовом.

Частина 2 статті 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Тому суд не вбачає підстав для зазначення у резолютивній частині рішення про визнання безпідставним боргу в розмірі 18824 грн. 48 коп., з яких: 15223 грн. 89 коп. - тіло кредиту; 3600 грн. 59 коп. - заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором про надання банківських послуг від 13.09.2012, який пред`явлений АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , оскільки обраний позивачем за зустрічним позовом спосіб захисту цивільного права фактично зводиться до вимоги «визнати відсутність права», та такий спосіб захисту не передбачений нормами ЦК України.

Разом із цим, на підставі вище викладених установлених судом обставин у справі, задоволенню підлягають вимоги за зустрічним позовом про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно утримані банком грошові кошти у розмірі 3793 грн. 68 коп., що надійшли від ОСОБА_3 і після відрахування залишку заборгованості.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 3000 грн., то суд вважає, що позивач дійсно зазнала моральної шкоди, оскільки була позбавлена можливості вільно розпоряджатися власним майном (грошовими коштами), була вимушена терпіти певні незручності, пов`язані із судовим захистом від безпідставних вимог Приватбанку, а також не отримала від останніх очікуваної допомоги у відповідності до п. 2.1.10.15 Умов та Правил надання банківських послуг, за яким у випадку виявлення факту несанкціонованого доступу до карткового рахунку шляхом здійснення операцій електронної комерції чи мото-операції, Банк представляє інтереси клієнта в міжнародній платіжній системі з питань повернення несанкціонованого списання суми (оскільки таких доказів Приватбанк не надав). Але враховуючи незначну суму безпідставно утриманих Приватбанком коштів, суд вважає, що об`єктивним та справедливим розміром моральної шкоди буде 1000 грн., які слід стягнути з Приватбанку у відповідності до ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

Щодо вимоги про визнання незаконною відмови та зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» розірвати договір банківського рахунку та закрити всі банківські рахунки відкриті для обслуговування належних ОСОБА_1 платіжних карток.

Статтею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Банк не має права за заявою клієнта розривати договір банківського рахунка чи вчиняти інші дії, що мають наслідком припинення договору, у разі якщо грошові кошти, що знаходяться на відповідному рахунку, заморожені відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Клієнт не має права без згоди обтяжувача за домовленістю з банком чи односторонньо, у тому числі шляхом односторонньої відмови від виконання зобов`язання, розривати договір банківського рахунка чи вчиняти інші дії, що мають наслідком припинення договору, у разі якщо майнові права на грошові кошти, що знаходяться на відповідному рахунку, є предметом обтяження, якщо інше не передбачено умовами обтяження. Правочини, вчинені з порушенням цієї вимоги, є нікчемними.

Пунктом 148 «Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 передбачено, що поточний рахунок клієнта закривається на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням відповідних обов`язкових реквізитів.

Заява про закриття поточного рахунку фізичної особи, фізичної особи - підприємця та фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, підписується власником рахунку або уповноваженою ним особою.

Отже, відкритий клієнтом картковий рахунок повинен бути закритий за заявою клієнта в будь-який час в порядку, передбаченому вказаними нормами. Право клієнта на розірвання договору банківського рахунку в односторонньому порядку безумовне.

На підтвердження позовних вимог, ОСОБА_1 надала суду копію власної заяви від 04.08.2020 адресовану АТ КБ «ПриватБанк» щодо закриття банківських рахунків за двома платіжними картками.

Однак, копія заяви не містить відмітки про прийняття Банком такої заяви, як і відсутні докази отримання заяви Банком іншим чином.

19.08.2020 ПриватБанк направив на адресу ОСОБА_1 два листи, однак жоден із них не місить інформації щодо отримання та розгляду ними заяви від 04.08.2020.

Таким чином суд вважає, що позивач за зустрічним позовом не довела, що вона подала до ПриватБанку заяву про закриття рахунків, а тому в цій частині позову слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, та оскільки зустрічний позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 7604 грн. 16 коп.

Керуючись ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280 282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання боргу відсутнім, стягнення безпідставно отриманих коштів, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , безпідставно утримані грошові кошти у розмірі 3793 (три тисячі сімсот дев`яносто три) грн. 68 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 7604 (сім тисяч шістсот чотири) грн. 16 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.08.2022.

Суддя Л. В. Подорога