Провадження № 22-ц/801/1194/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 рокуСправа № 127/27800/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2022 року, ухвалене суддею Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П.,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України та Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі Вінницький МЦ), у якому просила визнати протиправними дії та бездіяльність Вінницького МЦ щодо невиконання рішень судів та стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2021, яке залишено без змін Сьомим апеляційним адміністративним судом 14.09.2021, визнано протиправною бездіяльність Вінницького МЦ щодо не надання доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до ЗУ "Про безоплатну правову допомогу" та не забезпечення адвоката ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21. Водночас, зобов`язано Вінницький МЦ надати доручення адвокату для надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до ЗУ "Про безоплатну правову допомогу" ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21 з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Позивач вказує, що Вінницьким МЦ вказане рішення суду не виконується, тому 22.09.2021 за протиправні дії Вінницького МЦ Вінницькою обласною прокуратурою відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 364 КК України, внесено відомості до ЄРДР. Також, ухвалою судді від 06.10.2021 зобов`язано Винницьку обласну прокуратуру внести відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення за ст. 382 КК України.

ОСОБА_1 зазначає, що такою бездіяльністю відповідача їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних переживаннях та позбавленням її права на отримання професійної правової допомоги. При цьому, були втрачені нормальні життєві зв`язки, був змінений налагоджений спосіб життя, що призвело до того, що позивач вимушена була докласти додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї сім`ї, щоб відстоювати свої права в суді. Також, ОСОБА_1 отримала суттєві погіршення стану здоров`я, та вимушена була тривалий час лікуватися від тих хвороб, які стали наслідком її хвилювання, в частині того, що вона своєчасно не отримала належну правову допомогу, яку повинен був забезпечити зі свого боку Вінницький МЦ.

Враховуючи наведене, позивач просила суд стягнути з Вінницького МЦ шляхом безспірного списання ДКСУ з відповідного казначейського рахунку на її користь 30000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. Крім цього, просила зобов`язати ДКСУ після ухвалення судового рішення за цим позовом на її користь здійснити перелік заходів, встановлених Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджету.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2022 року відмовлено в задоволені позову.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги в основному зводяться до обставин викладених у позові, яким суд першої інстанції ,на переконання позивача, не дав належної правової оцінки.

В свою чергу відповідачі подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду поза межами доводів апеляційної скарги, та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що 23.11.2020 до Вінницького МЦ звернувся представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 із заявою про надання безоплатної вторинної правової допомоги з питання представництва інтересів ОСОБА_1 у Калинівському районному суді Вінницької області та в суді апеляційної інстанції, складення процесуальних документів до органів влади та до інших установ в межах судової справи №132/3321/20 (Т.1 а.с.26).

25.11.2020 Вінницьким МЦ видано наказ №923/02-04, яким надано безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1 , що полягає у представництві її інтересів в межах судової справи №132/3321/20 (Т.1 а.с.27).

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області по справі №132/3321/20 від 23.12.2020 роз`яснено ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_2 положення статті 60 ЦПК України, зокрема, щодо порядку представництва інтересів під час розгляду справ у малозначних спорах (Т.1 а.с.117-118).

Наказом Вінницького МЦ №1/03-04 від 04.01.2021 уповноважено начальника відділу «Жмеринське бюро правової допомоги» Цимбала В.С. для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 (Т.1 а.с.119).

Про видачу вказаного наказу того ж дня повідомлено Калинівський районний суд Вінницької області, а 29.01.2021 також повідомлено ОСОБА_1 листом за №03-16/47 (Т.1 а.с.120-123).

Рішенням ВОАС по справі №120/222/21-а від 18.03.2021, визнано протиправною бездіяльність Вінницького МЦ щодо не надання доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до ЗУ «Про безоплатну правову допомогу» та не забезпечення адвоката ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21 та зобов`язано Вінницький МЦ надати доручення адвокату для надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до ЗУ «Про безоплатну правову допомогу» ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні (Т.1 а.с.29-37).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021, рішення ВОАС по справі №120/222/21-а від 18.03.2021 залишено без змін (Т.1 а.с. 29-37).

Наказом №115/03-08 від 26.10.2021 Вінницького МЦ замінено уповноваженого наказом №1/03-04 начальника відділу "Жмеринське бюро правової допомоги" Цимбала В.С. на адвоката Тарасюк О.М., якій того ж дня видано доручення №774 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 , що полягає у представництві її інтересів в межах судової справи №132/3321/20 (Т.1 а.с.124).

Звертаючись до суду з позовом позивач наголошувала на тому, що вказані рішення судів відповідачем Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги не виконується, що змусило її звернутися до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач просила в цивільному порядку визнати протиправною бездіяльність та протиправними дії Вінницького МЦ щодо невиконання рішення ВОАС по справі №120/222/21-а від 18.03.2021 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021.Також ОСОБА_1 в позові посилалася на те, що бездіяльністю відповідача їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних, в результаті чого вона отримала суттєві погіршення стану здоров`я, та вимушена була тривалий час лікуватися від тих хвороб, які стали наслідком її хвилювання, просила стягнути моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

Відповідач Вінницький МЦ надав відзив на позов до суду, в якому вказує на безпідставність та необґрунтованість вказаних позивачем обставин в позовній заяві, просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Вказує, що твердження позивача про ненадання їй безоплатної вторинної допомоги не відповідає дійсності. Зазначив, що питання судового контролю за рішеннями ухваленими в порядку адміністративного судочинства регламентуються нормами ст.ст. 287, 382, 383 КАС України. Крім того, вимога позивача, що відповідачем не виконується рішення ВОАС від 18.03.2021 є безпідставною, так як з 26.10.2021 необхідна правова допомога надається адвокатом. Також, не доведено спричинення позивачу відповідачем моральної шкоди та розмір відшкодування не обґрунтовано.

В свою чергу ДКСУ також подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в позові та зазначає, що ДКСУ є самостійною юридичною особою, самостійно несе відповідальність за своїми зобов`язаннями і не має жодного відношення до діяльності Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, бездіяльністю якого, на думку ОСОБА_1 , їй спричинено моральну шкоду. Відповідно до Положення від 15.04.2015 №215, казначейство є центральним органом виконавчої влади, юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням і тому відповідає лише за виконання своїх зобов`язань та не відповідає за зобов`язаннями інших юридичних та фізичних осіб (ст. 96 ЦК України). Тому визначення відповідачем у справі Держави України в особі ДКСУ є безпідставним. Крім того, ДКСУ та її працівники жодних порушень прав та законних інтересів позивача не допускали і будь-які зобов`язання перед нею у них відсутні. До компетенції ДКСУ відноситься лише виконання судових рішень, за якими передбачено безспірне списання коштів Державного бюджету. Наведене у позовній заяві ОСОБА_1 обґрунтування моральної шкоди носить суто декларативний характер та не містить жодного факту, чим підтверджується заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або інших втрат немайнового характеру та в чому воно полягає.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилаючись на ч. 1 ст. 383 КАС України свій висновок мотивував тим, що вимоги позивача про прийняття рішення щодо визнання протиправними дії та бездіяльність Вінницького МЦ невиконання вимог рішень Вінницького окружного адміністративного суду 18.03.2021, Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 має розглядатися в межах конкретної судової справи, в даному випадку, Вінницьким окружним адміністративним судом у справі №120/222/21-а, тобто в порядку адміністративного судочинства.

Так, апеляційний суд погоджується з такими висновками суду, що вказані вимоги мають бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного.

Однак, суд першої інстанції, прийшовши до правильного висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, не застосував п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та не закрив провадження у справі, помилково відмовивши у задоволенні позову в цій частині.

Ст.383 КАСУ передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вінницький апеляційний суд вважає, що питання, які ставить позивач в своїй позовній заяві на вирішення суду, а також вимоги її позову, не відносяться до компетенції Вінницького міського суду Вінницької області, спір не є цивільно-правовим, тому заява ОСОБА_3 має розглядатися в порядку, визначеному КАСУ, про що вірно було зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, Вінницький апеляційний суд виходить за межі доводів апеляційної скарги та приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача підлягає скасуванню в цій частині із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Що стосується вирішення позову про стягнення моральної шкоди, то судом першої інстанції в рішенні обґрунтовано зазначено, що позивач не довела належними та допустимими доказами спричинення їй моральної шкоди, причинного зв`язку між діями чи бездіяльністю Вінницького МЦ і моральною шкодою, а також наслідками.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач не довела обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог та не надала належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт завдання їй моральної шкоди діями відповідача і її розмір, також відсутність причинного зв`язку між бездіяльністю Вінницького МЦ та настанням шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

З чим погоджується Вінницький апеляційний суд.

Крім того, сам по собі факт ухвалення Вінницьким окружним адміністративним судом рішення без надання інших належних доказів (рішення відповідного суду), не може підтверджувати факт заподіяння моральної шкоди.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України та ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо стягнення моральної шкоди, які фактично зводяться до посилань про доведеність пред`явлених позовних вимог, при цьому не доведені належними та допустимими доказами, як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції.

Згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального та матеріального права, вирішуючи спір, не повно дослідив наявні у справі докази і не дав їм належну правову оцінку, що є підставою для скасування рішення в частині визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, в решті рішення слід залишити без змін.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 255, 256, 377, 381, 382 384, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2022 року в частині визнання протиправними дій та бездіяльності Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги скасувати, провадження в цій частині закрити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та про наявність у неї права протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Вінницького апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2022 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало