Справа № 577/5906/21
Провадження № 4-с/577/1/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2022 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі головуючого судді Ярмак О.М.,

за участі секретаря Цуканової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович, публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання протиправними дії та скасування постанови про арешт коштів боржника від 14 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області із скаргою та прохає визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. та скасувати постанову приватного вказаного приватного виконавця про арешт коштів боржника від 14 вересня 2021 року, яка постановлена у виконавчому провадженні № 66818755, в частині накладення арешту на його картковий рахунок ІВАN НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк». Вимоги своєї скарги обґрунтовує тим, що 14 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. на підставі виконавчого листа, виданого 20 серпня 2021 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області з метою виконання рішення суду у справі № 577/2842/21 про стягнення з нього на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 2020/І_С/307-000767 від 07 квітня 2020 року було відкрите виконавче провадження № 66818755. У вказаному виконавчому провадженні 14 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. була винесена постанова про арешт коштів боржника. На підставі вказаної постанови приватного виконавця був накладений арешт на банківський картковий рахунок ІВАN НОМЕР_1 , відкритий на його ім`я в АТ «Райффайзен Банк», на який надходять грошові кошти у вигляді його заробітної плати. Проте при винесенні постанови від 14 вересня 2021 року про арешт коштів боржника приватним виконавцем були порушені вимог п. 7 ч. 3 ст. 18, ч. 2 ст. 48 та ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати є рахунками із спеціальним режимом використання. Тому банківський картковий рахунок ІВАN НОМЕР_1 , відкритий на його ім`я в АТ «Райффайзен Банк», призначений для виплати йому заробітної плати, має всі ознаки рахунку із спеціальним режимом використання, а тому на нього не може бути накладений арешт. Накладенням приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. арешту на зазначений рахунок було порушене його конституційне право на працю, що включає можливість заробляти собі, гарантоване ст. 43 Конституції України.

08 листопада 2021 року він звернувся до приватного виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. із заявою про зняття арешту із банківського рахунку ІВАN НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк» на його ім`я. Проте у задоволенні його заяви було відмовлено, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши, що вимоги скарги підтримує в повному обсязі (а.с. 88).

Заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л., ПАТ АБ «Укргазбанк» в судове засідання також не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 86, 87).

Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. надані заперечення на скаргу, відповідно до яких він прохає відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» забороняється накладення арешту лише на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Поточні рахунки, на які зараховується в тому числі й заробітна плата, не є рахунками із спеціальним режимом використання. З наданої ОСОБА_1 заяви та виписки по банківському рахунку ІВАN НОМЕР_1 , відкритому АТ «Райффайзен Банк» неможливо встановити статус вказаного рахунку. АТ «Райффайзен Банк» не надано інформацію, що рахунок ІВАN НОМЕР_1 має спеціальний режим використання. З виписки про рух коштів по вищевказаному рахунку вбачається, що на зазначений рахунок зараховувалися не лише кошти заробітної плати, але й інші кошти: платежі в розмірі 500 грн 00 коп від 07 вересня 2021 року, в розмірі 800 грн 00 коп від 07 вересня 2021 року та в розмірі 55 грн 00 коп від 07 вересня 2021 року. Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 48, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий з коштів, в той час як ОСОБА_1 порушує питання про зняття арешту з всього рахунку, відкритого на його ім`я. Слід також зазначити, що його постанова про арешт коштів боржника від 14 вересня 2021 року містить застереження, що арешт не поширюється на кошти, що містяться на рахунках, накладення арешту та (або) звернення стягнення на які заборонено законом. Також ОСОБА_1 не позбавлений права отримувати заробітну плату в інший спосіб, окрім зарахування коштів на рахунок, на який накладений арешт (а.с. 20-21, 46-49).

Заінтересована особа - ПАТ АБ «Укргазбанк» також надало заперечення проти скарги ОСОБА_1 та прохає відмовити у задоволенні його скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не надано доказів, що рахунок ІВАN НОМЕР_1 , відкритий АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_1 , є рахунком із спеціальним режимом використання. Крім того, відповідно до ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» заробітна плата не входить до переліку коштів, на які заборонено звернення стягнення, а постанова приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. про арешт коштів боржника від 14 вересня 2021 року містить застереження, відповідно до яких арешт не поширюється на кошти, що містяться на рахунках, накладення арешту та (або) звернення стягнення на які заборонено законом. За таких обставин приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. при винесенні 14 вересня 2021 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 діяв відповідно до вимог діючого законодавства України, зокрема, Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 41).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 липня 2021 року, ухваленим у справі № 577/2842/21, з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнута заборгованість за договором № 2020/І_С/307-000767 від 07 квітня 2020 року, яка утворилася станом на 15 березня 2021 року, в розмірі 62 845 грн 59 коп, а також понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 270 грн 00 коп, всього 65 124 грн 59 коп (а.с. 23).

Вказане рішення суду набрало законної сили 20 серпня 2021 року та з метою його виконання 20 серпня 2021 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області був виданий виконавчий лист (а.с 23).

Вищевказаний виконавчий документ 14 вересня 2021 року був пред`явлений ПАТ АБ «Укргазбанк» до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Сумської області Мукорезу О.Л. (а.с. 50).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. від 14 вересня 2021 року на підставі виконавчого листа, виданого Конотопським міськрайонним судом Сумської області 20 серпня 2021 року у справі № 577/2842/21 відкрито виконавче провадження № 66818755 (а.с. 4, 24)

14 вересня 2021 року в межах виконавчого провадження № 66818755 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. була винесена постанова про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладений арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та (або) звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 . Постановою визначено, що копії постанови направити на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження. Визначено, що постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановленні Законом України «Про виконавче провадження» (а.с. 5, 28).

Вказана постанова про арешт коштів боржника була направлена на виконання у тому числі до АТ «Райффайзен Банк», яким був накладений арешт на належний ОСОБА_1 банківський рахунок (а.с. 29, 30).

Відповідно до довідок АТ «Райффайзен Банк» від 26 листопада 2021 року № Д3-В48/30-91 та від 28 листопада 2021 року, ОСОБА_1 26 липня 2021 року у АТ «Райффайзен Банк» відкритий картковий рахунок фізичної особи № НОМЕР_2 , розрахунковий рахунок ІВАN НОМЕР_1 , на який він отримує заробітну плату (а.с. 9, 11, 33).

Згідно довідки ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод» від 29 листопада 2021 року № 577, ОСОБА_1 працює у ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод» з 09 липня 2021 року на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва та за період з 09 липня 2021 року до 31 жовтня 2021 року йому була нарахована заробітна плата в розмірі 28 256 грн 05 коп (а.с.10).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, N 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За змістом ст. 1, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 вказаного закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 35 -1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частинами 1-3 ст. 56 Закону України «Про виконаваче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 15-1 -1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про теплопостачання», ст. 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 вказаного закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

Абзацем 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п.п. 10, 15 ч.1 ст. 34 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 вказаного закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

Відповідно до п. 3 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання.

Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до вимог ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втрачають свій цільовий статус та набувають статусу вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі N 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. про арешт коштів боржника від 14 вересня 2021 року накладений арешт картковий рахунок фізичної особи - ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , розрахунковий рахунок ІВАN НОМЕР_1 , у АТ «Райффайзен Банк», на який ОСОБА_1 також отримує заробітну плату

Із змісту вказаної постанови приватного виконавця вбачається, що приватний виконавець визначив банківським установам порядок виконання постанови про арешт коштів боржника, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

АТ «Райффайзен Банк», на яке, відповідно до вимог ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанова приватного виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку ІВАN НОМЕР_1 була прийнята до виконання та частково виконана (а.с. 29, 30).

При прийнятті до виконання постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника від 14 вересня 2021 року АТ «Райффайзен Банк» не повідомило приватного виконавця, про спеціальний режим рахунку ІВАN НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , а також про заборону законом звернення стягнення на такий рахунок та кошти на ньому.

Зазначене свідчить про те, що АТ «Райффайзен Банк» також не визнав картковий рахунок № НОМЕР_2 (рахунок ІВАN НОМЕР_1 ) та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

З історії по картковому рахунку № НОМЕР_2 , який відкритий у АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_1 за період з 01 вересня 2021 року до 26 листопада 2021 року вбачається, що на вказаний рахунок ОСОБА_1 перераховувалася не лише заробітна плата. На вказаний рахунок 07 вересня 2021 року були перераховані грошові кошти в сумі 500 грн 00 коп, 800 грн 00 коп та 55 грн 00 коп (а.с. 12).

За таких обставин, рахунок ІВАN НОМЕР_1 не належить до рахунків із спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус та набули статусу вкладу.

Крім того ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт коштів на рахунку боржника ОСОБА_1 не позбавляє його можливості отримувати заробітну плату, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами за вказаною ним адресою, а тому накладення арешту на грошові кошти боржника не порушує його право на отримання заробітної плати.

Посилання ОСОБА_1 на висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року № 916/1572/19, від 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19 не є релевантним, оскільки правовідносини у наведених справах стосуються накладення арешту на рахунки юридичної особи роботодавця - боржника, з яких здійснюється виплата заробітної плати працівникам та сплата податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, а у даному випадку правовідносини стосуються питання накладення арешту на рахунок фізичної особи - боржника, призначений для отримання особистих коштів, зокрема, заробітної плати.

При розгляді вказаної справи судом також враховані правові позиції, висловлені у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц, від 02 серпня 2021 року у справі № 711/841/14-ц, від 01 вересня 2021 року у справі № 711/4732/16-ц.

За таких обставин, суд приходить висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 1, 5, 18, 48, 52, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 24 Закону України «Про оплату праці», п. 27 ч. 1 ст. 353, ст. ст. 18, 354, 447, 450, 451 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича та скасування постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника від 14 вересня 2021 року, яка постановлена у виконавчому провадженні № 66818755, в частині накладення арешту на його картковий рахунок ІВАN НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк», - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. М. Ярмак