Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/383/22
провадження №2/624/126/22
УХВАЛА

про залишення без руху

смт. Кегичівка 27 липня 2022 року

Кегичівський районний суд Харківської області, суддя Куст Н.М.,

справа №624/383/22,

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія»,

суть вимог: про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Питання, що вирішується ухвалою.

Представник позивача звернувся до суду з позовом, через електронний суд, до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, в якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 36000,00 грн страхового відшкодування пов`язаного із заподіяною моральною шкодою, що належить дочці загиблої, 216000,00 грн страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, 20000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначає, що 25 серпня 2022 року в Харківській області, Кегичівському районі, с. Кегичівка відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки "PEUGEOT EXPERT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинула. Позивач є донькою ОСОБА_4 . У зв`язку із смертю останньої позивачу спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у моральній шкоді та у втраті годувальника.

25 серпня 2021 року за фактом настання даної ДТП було внесено вiдомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001222 з кваліфікацією по ч.1 ст.135 КК України, ч.3 ст. 286-1 КК України та розпочато досудове розслідування.

04 лютого 2022 року Кегичівський районний суд Харківської області виніс ухвалу по справі №624/72/22 щодо кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001222 від 25 серпня 2021 року про призначення підготовчого судового засідання за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення ч.1 ст.135 КК України, ч.3 ст. 286-1 КК України. На момент подання позовної заяви судовий розгляд триває.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 , пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "PEUGEOT EXPERT" реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AP9027313, що підтверджується витягом Централізованої бази даних МТСБУ.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм чинного ЦПК України, у позовній заяві почергово повинно бути викладено по кожній позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ст.175 ЦПК України позовна заява, крім іншого, повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п.п.4,17 постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК (що відповідає ст. 82 діючої редакції ЦПК України) вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

Відповідно до вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що позивачем мають бути викладені обставини, якими вона обґрунтовує позовні вимоги на підтвердження того чи мала місце подія дорожньо-транспортної пригоди та чи сталася вона з вини водія, чи були дії останнього неправомірними, між цими діями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, що може бути підтверджено тільки відповідним процесуальним документом, за результатами розгляду цієї події відповідними правоохоронними органами.

Тому позивачем на виконання даної ухвали мають бути зазначені та надані до суду докази на підтвердження події дорожньо-транспортної пригоди, а в разі неможливості їх надання повідомлені причини цього та заявлено клопотання про їх витребування судом.

В матеріалах справи міститься клопотання про витребування обвинувального акту відносно ОСОБА_3 по кримінальній справі №624/72/22. Проте, обвинувальний акт не вказує на вину особи, з нього може були лише встановлено чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначає, що водій транспортного засобу є третьою особою по відношенню до позивача. Проте до складу учасників справи водій не залучений.

За таких обставин, позивачу роз`яснюється необхідність уточнення кола учасників справи, з урахуванням положень ст.42,43,48,49,52,53,54 ЦПК України, а саме про залучення до участі у справі водія транспортного засобу "PEUGEOT EXPERT" реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки відшкодування спричиненої дорожньо-транспортною пригодою шкоди є прямим обов`язком саме водія автомобіля.

Також, позивачу роз`яснюються положення п.2, п.5 ч. 3 ст.175 та ч. 5 ст.177 ЦПК України, якими встановлено, що позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності). Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зважаючи на принцип диспозитивності, встановлений ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою та другою ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За правилами, встановленими частиною восьмою вказаної статті докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

За правилами частини першої статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст. 187 ЦПК України суд має відкрити провадження у справі в разі відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Додержання процесуальної форми, змісту та порядку подання позовної заяви є однією з обов`язкових вимог законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Додержання процесуальної форми, змісту та порядку подання позовної заяви є однією з обов`язкових вимог законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Позивачу слід взяти до уваги, що якісна підготовка до судового розгляду спрямована в першу чергу на захист прав самого позивача та забезпечення розгляду справи у порядку, про який просить позивач, без зволікань, з додержанням розумних строків, наслідком чого стане економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, пов`язаних із безпосереднім розглядом справи.

Суд надає позивачу максимальний з передбачених ЦПК України строк на усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Недоліки заяви мають бути усунуті не пізніше десять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу та її представнику, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Н.М. Куст