Справа №:755/1703/22
Провадження №: 4-с/755/50/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кузь Олександр Радіонович, заінтересована особа: ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кузь Олександр Радіонович, заінтересована особа: ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця.

Відповідно до заявлених вимог, заявник просить суд визнати протиправним рішення приватного виконавця виконавчого округу мі< Києва Кузь Олександра Радіоновича не здійснювати передачу на реалізацію в рамі виконавчого то провадження № 62931274 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржниці ОСОБА_2 ; Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кузь Олександра Радіоновича здійснити передачу на реалізацію на прилюдних торгах в рамках виконавчого провадження № 62931274 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . яка належить боржниці у ОСОБА_1 .

Заявлені вимоги мотивовані тим, що Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 28.09.2016 року у справі №755/17616/15-ц стягнуто ОСОБА_3 солідарно з іншими особами на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (в подальшому назву змінено на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") суму боргу за кредитним договором № К2У4GF00260001 від 27.05.2005 року в розмірі 32 76,40 доларів США, що за національним курсом НБУ станом на 31.07.2015 року становило 707 973,85 грн

За заявою АТ КБ "ПриватБанк" приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кузь Олександром Радіоновичем відкрито виконавче провадження № 62931274 з примусового виконання вказаного вище рішення суду. Боржником у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_1 . У виконавчому провадженні №62931274 встановлено, що боржниці на праві власності належить двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 на яку постановою приватного виконавця Кузь О.Р. від 03.09.2020 року накладено арешт.

Зазначена вище квартира є предметом іпотеки за договором іпотеки від 27.05.2005 року і виступає в якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № К2У4GF00260001 від 27.05.2005 року,

Вжитими виконавцем заходами іншого належного боржниці майна та коштів, на які можливо звернути стягнення, не виявлено.

Згідно листа Дніпровської РДА від 01.03.2021 № 103/1677/34/4 в квартирі за адресок АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (боржниця) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_3 не подавала виконавцю декларацію про доходи та майно боржника, також не скористалась правом запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Звернення стягнення на вказану квартиру не здійснювалось у зв`язку з дією мораторії встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян Україні наданого як забезпечення кредитів в Іноземній валюті».

18.01.2022 року на веб-сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження АТ КБ "ПриватБанк" ознайомилось з повідомленням у виконавчому провадженні від 13.12.2021 року №2033, згідно якого приватним виконавцем прийнято рішення не здійснювати передачу на реалізацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржниці ОСОБА_3 та є предметом іпотеки.

Вказане вище рішення приватного виконавця мотивовано тим, що пунктом 28 Розділ VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 02.04.2012, встановлено, що у разі передачі н реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно д закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувану з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

АТ КБ "ПриватБанк" вважає рішення приватного виконавця Кузь О.Р. не здійснювати передачу на реалізацію належної боржниці квартири необґрунтованним та таким, що порушує права товариства, як стягувана у виконавчому провадженні.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. До суду направив заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити вимоги скарги а в повному обсязі.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кузь Олександр Радіонович в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було. Додатково до початку судового засідання приватним виконавцем було подано письмове заперечення на скаргу, в якому просив слухати справу без його участі та постановити рішення по справі згідно чинного законодавства.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності скаржника та заінтересованих осіб.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 28.09.2016 року у справі №755/17616/15-ц стягнуто ОСОБА_3 солідарно з іншими особами на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (в подальшому назву змінено на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") суму боргу за кредитним договором № К2У4GF00260001 від 27.05.2005 року в розмірі 32 76,40 доларів США, що за національним курсом НБУ станом на 31.07.2015 року становило 707 973,85 грн

За заявою АТ КБ "ПриватБанк" приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кузь Олександром Радіоновичем відкрито виконавче провадження № 62931274 з примусового виконання вказаного вище рішення суду. Боржником у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_1 . У виконавчому провадженні №62931274 встановлено, що боржниці на праві власності належить двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 на яку постановою приватного виконавця Кузь О.Р. від 03.09.2020 року накладено арешт.

Зазначена вище квартира є предметом іпотеки за договором іпотеки від 27.05.2005 року і виступає в якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № К2У4GF00260001 від 27.05.2005 року,

Вжитими виконавцем заходами іншого належного боржниці майна та коштів, на які можливо звернути стягнення, не виявлено.

Згідно листа Дніпровської РДА від 01.03.2021 № 103/1677/34/4 в квартирі за адресок АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (боржниця) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_3 не подавала виконавцю декларацію про доходи та майно боржника, також не скористалась правом запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Звернення стягнення на вказану квартиру не здійснювалось у зв`язку з дією мораторії встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян Україні наданого як забезпечення кредитів в Іноземній валюті».

У зв`язку зі втратою чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майн громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» стягувач надав виконавцю клопотання про звернення стягнення на належну боржниці квартиру (предмет іпотеки) та надав згоду на реалізацію вищевказаної квартири в рахунок погашення заборгованості у виконавчому провадженні.

Виконавцем за участю боржниці та представників стягувана проведено опис належне боржниці квартири, про що винесено постанову про опис та арешт майна боржника від 26.10.2021 року.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом. Вказані положення також кореспондуються із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Права та обов`язки виконавця визначені в статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», за приписами якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати, зокрема заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. В тому числі, виконавець зобов`язаний накладати арешт на кошти та інші цінності боржника.

Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, котрий накладається державним виконавцем у межах суми стягнення за виконавчим провадженням (з урахуванням виконавчого збору та витрат на та проведення виконавчих дій) шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, винесенням постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї, винесенням постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та проведенням опису майна боржника і накладенням на нього арешту.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривні та іноземній валюті, інші цінності. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Слід зазначити, що Законом № 606-14 та Законом України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що накладений державним виконавцем арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту, а відкриття нових рахунків у банках чи інших фінансових установах боржником-юридичною особою чи підприємцем є підставою для направлення державним виконавцем відповідним правоохоронним органам матеріалів для притягнення винних осіб до відповідальності (ст. 76 Закону).

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається на суму боргу за виконавчим документом з урахуванням виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, штрафів. Якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, визначену судом за поданням державного виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється.

Згідно ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

18.01.2022 року на веб-сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження АТ КБ "ПриватБанк" ознайомилось з повідомленням у виконавчому провадженні від 13.12.2021 року №2033, згідно якого приватним виконавцем прийнято рішення не здійснювати передачу на реалізацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржниці ОСОБА_3 та є предметом іпотеки.

Вказане вище рішення приватного виконавця мотивовано тим, що пунктом 28 Розділ VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 02.04.2012, встановлено, що у разі передачі н реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно д закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувану з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

В свою чергу встановлено, шо неповнолітній син боржниці ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та має право користування цією квартирою, яка на праві власності належить боржниці ОСОБА_3 .

З метою отримання такого дозволу виконавець звернувся із відповідним запитом від 26.10.2021 року № 1603/62931274 до Дніпровської РДА.

На запит виконавця 12.12.2021 року отримано Розпорядження Дніпровської РДА від 15.11.2021 року № 904, яким відмовлено приватному виконавцю Кузь Олександру Родіоновичу у реалізації квартири АДРЕСА_2 , право користування яким має малолітня дитина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як даний правочин призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав ^дитини.

Згідно п. 1 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року № 2831/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

У відповідності до п. п. 3 п. 3 II Порядку реалізації арештованого майна, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Крім того, згідно п. 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2832/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи та копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Кузь Олександром Родіоновичем, не здійснено реалізацію арештованого нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_3 , оскільки приватним виконавцем на відповідні вимоги не було отримано дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду на примусову реалізацію нерухомого майна, щодо права користування на яке мають малолітні діти.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кузь Олександром Родіоновичем було вчинено усі необхідні дії, визначених Законом для примусового виконання рішення суду.

Крім того, будь-які докази, які вказували б на порушення приватним виконавцем чинного законодавста прав стягувача як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги скарги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кузь Олександр Радіонович, заінтересована особа: ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця не підлягають задоволенню.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кузь Олександр Радіонович, заінтересована особа: ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: