ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 2/2218/156/11

Провадження № 22-ц/4820/1154/22

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2022 року, суддя Чевилюк З.А., у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

встановив:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на бездіяльність державного виконавця в обґрунтування якої зазначила, що в межах виконавчого провадження №41777434 щодо стягнення з неї боргу на користь ПАТ «КБ «Надра», постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому від 27.05.2016 року було накладено арешт на все її рухоме та нерухоме майно із забороною його відчуження. Вказане виконавче провадження закінчене, відповідний виконавчий документ повернутий стягувачу, однак арешт накладений на її майно не знято, що суперечить приписам Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 просила визнати бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому щодо не зняття арешту неправомірною та зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.05.2022 року в задоволенні скарги відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд виходив з того, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 боргу фактично не виконано, тому правових підстав для зняття арешту не встановлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

На обґрунтування скарги апелянт зазначила, що законом не пов`язано фактичне виконання рішення із закінченням виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу. Посилаючись на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №817/928/17 від 27.03.2020 року вказала на те, що закінчення виконавчого провадження як і повернення виконавчих документів із різних підстав законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, наслідком чого є зняття арешту з майна боржника.

В суді апелянт підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник органу ДВС в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розгляд справи провести без його участі.

Заслухавши пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 29.01.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом видано виконавчий лист №2/221/156/11 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 208720,22 дол. США на користь ПАТ «КБ «Надра» (т. 2, а.с. 88).

29.01.2014 року державний виконавець Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Куркула Ю.В. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №41777434 щодо примусового солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті кредиту в розмірі 187791,62 дол. США, 19386,53 дол. США заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 1542,07 дол. США пені за несвоєчасну сплату кредиту (т. 2, а.с. 115).

27.05.2016 року у виконавчому провадженні №41777434 державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Шматлай О.В. прийнято постанову про арешт майна ОСОБА_1 , відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно заявника (т. 2, а.с. 115). Цього ж дня ОСОБА_2 винесено постанову про арешт коштів ОСОБА_1 , що знаходилися на рахунках відкритих у АТ «Укрексімбанк» (т. 2, а.с. 117).

22.03.2017 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шматлай О.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю в боржника майна на яке можна було б звернути стягнення (т. 2, а.с. 121).

04.01.2018 року головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Круць О.Л., повторно відкрито виконавче провадження №55457686 щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 боргу та 27.06.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю в боржника майна на яке можна було б звернути стягнення (т. 2, а.с. 95-96).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

У пункті 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом з тим повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна боржника, оскільки відповідно до частини третьої цієї статті арешт з майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.03.2020 року в справі №137/1649/17 (провадження №61-26969св18) зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення провадження. Отже, зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.10.2018 року у справі №761/35971/15-ц (провадження №61-23265св18) наголошено на тому, що суди дійшли правильного висновку про те, що, здійснюючи дії під час виконання зазначеного рішення суду, державний виконавець дотримався вимог Закону України «Про виконавче провадження» при вчиненні виконавчих дій по відкритому виконавчому провадженню щодо солідарного боржника, тому відсутні підстави для задоволення скарги останньої. При цьому виконавчий лист повернуто стягувачу і державний виконавець позбавлений можливості вчиняти виконавчі дії при відсутності виконавчого провадження.

Тому встановивши, що виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», що не є підставою для зняття арешту з майна боржника, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог скарги ОСОБА_1 , оскільки права боржника державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Хмельницький у зазначеному виконавчому проваджені не порушені. Вказане узгоджується із правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі №521/14329/20.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до невірного тлумачення норм матеріального та процесуального права та незгоди апелянта з ухваленим у справі судовим рішенням.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 серпня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова