Справа № 212/3951/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Кіясь А. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 212/3951/22 за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради в особі виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2022 року позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що відповідно до рішення Криворізької міської ради «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» від 31.03.2016 року №381, передбачається участь Покровської районної в місті ради у судових засіданнях районних судів м. Кривого Рогу, у яких стороною є Криворізька міська рада та її виконком, в тому числі і відносно спорів стосовно продовження строку прийняття спадкового майна. Зазначав, що ОСОБА_2 , бабуся позивача та мати його батька, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Натомість, він не підтримував стосунки зі своїм батьком, ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина щодо частки кв АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . З огляду на те, що спадкоємцем за законом першої черги був після смерті бабусі позивача саме ОСОБА_3 , який після її поховання забрав усі оригінали документів на згадану квартиру, повідомивши, що буде приймати спадщину в нотаріальній конторі на майно, яке належало померлій за життя, тому позивач вважав, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв його батько. 16 червня 2020 року він був призваним на строкову військову службу та направлений у військову частину. Вже ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, ОСОБА_3 , спадкоємцем першої черги за законом після смерті якого був лише позивач. Внаслідок смерті батька в ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було надано позачергову відпустку для його поховання. В цей же час він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 23 листопада 2021 р. він був звільнений у запас. Однак 22.02.2022 р. він був знову призваний до лав ЗСУ. На початку ж липня 2022 року, маючи намір привести документи до ладу, він звернувся до нотаріальної контори, де дізнався, що батько не отримав свідоцтво про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_1 після смерті його матері та бабусі позивача, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Більш того, він був повідомлений нотаріусом про складений померлою ОСОБА_2 20.02.2019 року заповіту на ім`я позивача щодо згаданого спадкового майна, дублікат якого йому було видано 12.07.2022 р. Звернувшись у липні 2022 року письмово він від нотаріуса отримав відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки сплив строк на її подання. На підставі викладеного просив суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , тривалістю у три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Позивач, ОСОБА_1 , до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник позивача, адвокат Бордунова І. О., в судове засідання також не з`явилась, надавши заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, повністю при цьому підтримуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 , які просила суд задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутності відповідно до вимог чинного законодавства.

За ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Натомість, суд зазначає, що підстави, визначені ст. 223 ЦПК, для відкладення розгляду справи у даному випадку відсутні, внаслідок чого суд розглянув справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного вмотивування.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 13 липня 2022 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 307, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років.

Також суд встановив, що на підставі свідоцтва про смерть, виданого 18 лютого 2021 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 325, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 45 років.

Суд встановив, що ОСОБА_3 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 був зареєстрований один у кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Покровської районної у місті ради від 22 лютого 2021 року.

Належність на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 09.06.1994 року кв. АДРЕСА_1 підтверджується довідкою від 1 серпня 2022 року КП «Криворізьке районе бюро технічної інвентаризації».

У свою чергу згідно із свідоцтвом про народження, виданим 6 липня 2010 року виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 35, вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками якого вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

При цьому відповідно до свідоцтва про одруження, виданого 11 лютого 2000 року відділом РАЦС виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу, актовий запис № 744, вбачається, що ОСОБА_6 одружився із ОСОБА_7 , внаслідок чого чоловіку було присвоєно прізвище ОСОБА_3 , що також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового закису про шлюб від 16 серпня 2022 року.

Натомість, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було розірвано 14 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції.

Суд також встановив, що на підставі свідоцтва про народження, виданого 16 грудня 1975 року Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 3085, вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

У той же час згідно із дублікатом заповіту від 20 лютого 2019 року, виданого 12 липня 2022 року, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла належну їй частку кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , реєстр нотаріусу № 137.

Оглядом копій матеріалів спадкової справи № 55/2022, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу позивач звернувся 14 липня 2022 року поштою.

У свою чергу копії матеріалів спадкової справи № 20/2021, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , свідчать, що із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу позивач звернувся 23 лютого 2021 року.

Факт перебування ОСОБА_1 з 16 червня 2020 року по 23 листопада 2021 року в лавах Збройних Сил України підтверджується військовим квитком серія НОМЕР_1 від 16 червня 2020 року.

Згідно із ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 2 ст. 1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

На підставі ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При цьому на підставі п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини.

Суд на підставі встановлених обставин справи зазначає, що за змістом ст. 1272 ЦК поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17.

Отже, перебування позивача на службі у складі Збройних Сил України та його необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

На підставі п. 7, 209, 188, 214 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5, довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та інше) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абз. 3 п. 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 28 жовтня 2019 року по справі № 761/42165/17-ц.

Судом було встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті його бабусі ОСОБА_2 сплив 23 серпня 2019 року, а із заявою про прийняття спадщини він звернувся до нотаріусу 14 липня 2022 року.

Натомість, оскільки ОСОБА_1 служив у лавах ЗСУ з 16 червня 2020 року по 23 листопада 2021 року та не був обізнаним із наявністю заповіту, складеного на його користь, зважаючи на те, що позивач звернувся до нотаріусу одразу після отримання ним дублікату заповіту ОСОБА_2 від 20 лютого 2019 року, а повідомлення й виклик спадкоємців за заповітом нотаріусом не було здійснено, то суд дійшов переконання про наявність поважних причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, внаслідок чого за ч. 3 ст. 1272 ЦК це є підставою для визначення йому додаткового строку у вигляді трьох місяців, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його бабусі.

Керуючись ст. 4-5, 13, 19, 76-81, 89, 133-141, 258-259, 263, 265 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Криворізької міської ради в особі виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як спадкоємцю за заповітом, додатково тримісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили на подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 29 серпня 2022 року.

Суддя Д. О. Козлов