Справа №333/5905/21
Провадження № 2/333/748/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі :

головуючої - судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Гузоватій С.В. , Седлярова В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя із позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»про витребування трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.04.2011 року наказ № 1395-к від 13.04.2011 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ВАТ «Запоріжжяобленерго». В заяві про прийняття на роботу ним було вказано, що він бажає працювати на посаді Електромонтер з єкспл.р/м Північно-східного РВЕМ ЗМЕМ. Приступив до роботи і виконував обов`язки згідно робочої інструкції № Р1-55-47-593 від 01.06.2020 року, та колективного договору підприємства. В зв`язку з реорганізацією на підприємстві назва ВАТ «Запоріжжяобленерго» була змінена на ПАТ «Запоріжжяобленерго» і підрозділ Північно-східного РВЕМ ЗМЕМ.

На теперішній час йому не відомо в якому статусі він знаходиться. 16.05.2021 року ОСОБА_1 письмово повідомив про свій намір звільнитися з займаної посади 21.05.2021 року за власним бажанням згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП, у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, та вимагає здійснити із ним повний розрахунок з виплатою вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку на підставі ст. 44 КЗпП, відправивши заяву рекомендованим листом на юридичну адресу роботодавця ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Відповідач нехтуючи його законною вимогою про звільнення в останній робочий день так і не видав наказ про звільнення і не справив остаточний розрахунок із ОСОБА_1 , також не видав належно оформлену трудову книжку.

25.05.2021 року ОСОБА_1 отримав листа від Відповідача № 001-03/1778 від 19.05.2021 року, в якому зазначено що відповідач не має можливості звільнити його з займаної посади за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП у зв`язку з відсутністю порушень з боку ПАТ «Запоріжжяобленерго» і запропоновує переписати заяву про звільнення за власним бажанням відповідності ст. 38 КЗпП.

25.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління держпраці у Запорізькій області. В заяві описав що Відповідач не виконує законні вимоги Позивача і просив зобов`язати роботодавця ПАТ «Запоріжжяобленерго» звільнити його з займаної посади на підставі заяви від 16.05.2021 року згідно ч.3 ст.38 КЗпП України.

Посилаючись на постанову Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05 2013 року № 6-34цс13, та ст. 38 КЗпП України вважає дії роботодавця прямим порушенням трудового законодавства, яке загрожує штрафами.

ОСОБА_1 зазначає, що 24.06.2021 року отримав лист-відповідь від Головного управління Держпраці у Запорізькій області, де Головного управління Держпраці підтверджує що відповідач повинен звільнити його з займаної посади на підставі заяви від 16.05.2021 року згідно ч.3 ст.38 КЗпП України.

ОСОБА_1 повторно написав листа 14.06.2021 року до ПАТ «Запоріжжяобленерго» із вимогою про звільнення його з займаної посади на підставі заяви від 16.05.2021 року згідно ч.3 ст.38 КЗпП України та надіслати на його домашню адресу наказ про звільнення, та видати належно оформлену трудову книжку і направити її на його домашню адресу через поштове відділення Укрпошти, і здійснити повний розрахунок з виплатою вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку на підставі ст. 44 КЗпП. Також просив надати роз`яснення на який підставі з нього зняли та не заплатили щомісячну премію ТЕП в розмірі 1895,58 грн., згідно табуляграми за травень 2021р.

24.06.2021 року на домашню адресу позивача надійшла відповідь Відповідача № 01003/61 від 18.06.2021 року, де відповідач зазначає, що не має можливості звільнити його з займаної посади за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП у зв`язку з відсутністю порушень з боку ПАТ «Запоріжжяобленерго» і пропонує переписати заяву про звільнення за власним бажанням відповідності ст. 38 КЗпП. Щодо питання зниження розміру премії повідомлено про те, що відповідно до Колективного договору, на підставі наданої службової записки керівника СП, за наявності виробничих недоліків, премія персоналу може бути знижена або не нарахована повністю відповідно до «переліку виробничих недоліків, при наявності яких розмір всіх видів премій та надбавок може бути зменшений або не нарахований повністю персоналу ПАТ «Запоріжжяобленерго». Враховуючи наявність недоліків, враховуючи протокол засідання комісії з перевірки знань та наданої службової записки керівника СП, премія за основні результати виробничої та фінансово-господарської діяльності за травень 2021 року ОСОБА_1 не нарахована.

ОСОБА_1 вважає, що Відповідач не виконує законні вимоги позивача тому змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач в порушення ст. 47 КЗпП України, 4.1 Інструкції не видав йому належно оформлену трудову книжку у день звільнення, то відповідні до ч.4 ст. 235 КЗпП України, 4.1 Інструкції відповідач зобов`язаний виплатити йому середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток за часі вимушеного прогулу визначається відповідно до п.п. 1-3, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України і від 08.10.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (Надалі Порядок обчислення середньої заробітної плати). Також просить стягнути моральну шкоду у розмірі 90 000 грн.,через невидачу трудової книжки з вини відповідача. Оскільки через це він не мав змоги влаштуватися на роботу або хоча б стати на облік у центр зайнятості як безробітній, а тому був позбавлений будь-яких засобів для власного існування та забезпечення сім`ї.

Згідно позовних вимог, позивач просить суд: зобов`язати відповідача видати йому належним чином оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення; стягнути з відповідача на його користь 31739,22 суму вихідної допомоги передбаченої ч. 3 ст. 38, ст. 44 КЗпП України в розмірі тримісячного середнього заробітку; стягнути з відповідача середній щомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 86048,55 грн. Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 90000 грн. Стягнути витрати на кореспонденцію у розмірі 286 грн. Стягнути судові витрати разом з комісією банка в сумі 2779,59 грн.

08.10.2021 року відповідно до ухвали суду суддя прийняла позовну заяву до свого провадження, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.65)

18.11.2021 року на адресу суду представником відповідача Седляровим В.С. надано відзив на позовну заяву відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, не погоджується з висновками позивача і вважає їх безпідставними, виходячи з наступного. За змістом статті 38 КЗпП Українирозірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і як працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушенні роботодавцем трудового законодавства (частина третя статті 38 КЗпП України) - не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірванні трудового договору. Обов`язковою умовою для звільнення за власним бажанням згідно з частиною третьою статті 38 КЗпП України є порушення власником трудового законодавства або умов трудового договору. При цьому, для визначення правової підстави розірвання трудового договору, значення має сам факт порушення законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання тру дового договору: власної ініціативи, а не поважність чи неповажність причин такого порушення та істотність порушенні трудових прав працівника.

При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися. Такий висновок Відповідача також підтверджується практикою розгляду аналогічних справ Верховним Судом (постанова від 22.04.2020 по справі № 199/8766/18 та постанова від 13.03.2019 по справі № 754/1936/16-ц).

16.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Запоріжжяобленерго» із заявою про звільнення його з займаної посади за ч3.ст.38 КЗпП України з 21.05.2021 р. та про виплату йому вихідної допомоги, відповідно до ст.44 КЗпП України, але при цьому у заяві про звільнення за ч3.ст.38 КЗпП України не зазначив в чому саме полягає факт порушення ПАТ «Запоріжжяобленерго» трудового законодавства або умов трудового договору.

У відповідь на вказану заяву від 16.05.2021 Відповідач листом № 010-03/1778 від 19.05.2021, повідомив Позивача про неможливість його звільнення за ч.3.ст.38 КЗпП України в зв`язку і відсутністю порушень (законодавства про працюй з боку ПАТ «Запоріжжяобленерго» та запропонував Позивачу звільнитися за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України, шляхом подання відповідної заяви.

Отже, Відповідачем обгрунтовано було відмовлено Позивачу у звільненні з ПАТ «Запоріжжяобленерго» за ч.3.ст.38 КЗпП України, в зв`язку з відсутністю порушень (з його боку законодавства про працю, а також відсутністю у заяві Позивача пояснення в чому може полягати (полягає) таке порушення законодавства про працю з боку Відповідача.

Щодо безпідставності вимоги Позивача про видачу йому копії наказу про звільнення та трудової книжки представник відповідача зазначив наступне.

Як видно з пункту 1.1. цього відзиву на позов, заява про звільнення Позивача за ч.3.ст.38 КЗпП України від 16.05.2021 була правомірно залишена Відповідачем без задоволення, у зв`язку з відсутністю порушень трудового законодавства з його боку, а отже Позивач не був звільнений з ПАТ «Запоріжжяобленерго» в строк, визначений в заяві (21.05.2021).

Крім цього, додатковим підтвердженням того, що Позивач залишається працівником ПАТ «Запоріжжяобленерго» і на теперішній час є також його заяви від 22.05.2021 на адресу Управління Держпраці у Запорізькій області, від 14.06.2021, 09.07.2021, 30.07.2021 на адресу Відповідача, які подавались ним від «Електромонтера з експлуатації розподільних мереж 3 групи кваліфікації Північно-Східного районного відділення електричних мереж ЗМЕМ» ОСОБА_1 та довідка відділу кадрів Позивача № 256 від 10.11.2021, відповідно до якої зазначено, що Позивач працює на ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 13.04.2021 і по теперішній час.

Отже, як видно з наданих документів ОСОБА_1 залишається працівником ПАТ «Запоріжжяобленерго» і на теперішній час, в зв`язку з чим, видача йому копії наказу про звільнення та трудової книжки є безпідставними.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про витребування трудової книжки та копії наказу про звільнення є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з того, що Позивач і на теперішній час залишається працівником Відповідача та не звільнювався ПАТ «Запоріжжяобленерго» в порядку установленому КЗпП України.

У зв`язку із вищевикладеним представник відповідача зазначає, що заявлені суми до стягнення а саме: вихідної допомоги в сумі 31739,22 грн., середнього заробітку в сумі 86048,55 грн., моральної шкоди в сумі 90000,00 грн., витрат на кореспонденцію в сумі 286,00 грн., судових витрат в сумі 2779,59 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинно-наслідкового зв`язку між попередніми умовами, тобто винними діями роботодавця та настанням несприятливих умов для особи (працівника).

Відповідно до п.4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується,а також, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору

Позивачем не доведений факт порушення Відповідачем законних прав ОСОБА_1 , а в позові не зазначено в чому виражається шкода нанесена Позивачу, адже Відповідач не порушував законних прав Позивача.

Позивачем не підтверджено виникнення у нього моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або виникнення необхідності додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем не надані докази, які б визначали характер моральної шкоди, яка була нанесена йому і встановлювали її глибину та тривалість. Не надано доказів, який стан здоров`я він мав раніше (до можливого порушення його прав і чи існує можливість відновлення його стану здоров`я на теперішній час. Позивачем не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між фактом заподіяння позивачеві шкоди (за фактичної відсутності такого факту) та виникненням у нього моральних страждань.

ОСОБА_1 не наведено жодних обставин визначаючи суму моральної шкоди в розмірі 90 000 грн., та якими доказами (розрахунками) підтверджується її обґрунтованість, а також не були враховані положення ст.23 ЦК України, щодо врахування вимог розумності, виваженості і справедливості, а також роз`яснення постанови Пленуму ВСУ №4 віл 31.03.1995р. «Про судову практикує справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

06.12.2021 року представником відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» Седляровим В.С. надано пояснення відповідно до яких зазначено, що відповідно до наказу ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 294-од від 18.06.2014 «Про перегляд Положення «Навчання і перевірка знань з питань охорони праці у ВАТ «Запоріжжяобленерго» було введено в дію Положення «Навчання і перевірка знань з питань охорони праці у ВАТ «Запоріжжяобленерго» у новій редакції.

В подальшому, відповідно до наказу ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 84-од від 20.02.2017 «Про внесення змін до положень про виробничі структурні підрозділи та внутрішніх (локальних) документів Товариства, в зв`язку із зміною найменування Товариства на Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (скорочене найменування - ПАТ «Запоріжжяобленерго») (надалі-наказ № 84-од) у текстах діючих внутрішніх документів Товариства (наказах, розпорядженнях, регламентах, порядках положеннях скорочену назву «ВАТ «Запоріжжяобленерго» в усіх відмінках замінено словами «ПАТ «Запоріжжяобленерго», повну назву «Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» замінене словами «Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго».

Отже, відповідно до наказу № 84-од назва ВАТ «Запоріжжяобленерго» у Положенні була замінена на ПАТ «Запоріжжяобленерго» і вказане положення продовжило свою дію в Товаристві. Крім цього, з листа ознайомлення персоналу Товариства (в т.ч. і Позивача) із Положенням можливо встановити, що і Позивач був ознайомлений із Положенням № ОП-3 «Навчання і перевірка знань з питань охорони праці у ПАТ «Запоріжжяобленерго», про що свідчить його підпис на листі від 20.06.2017 р.

Таким чином, представник відповідача вважає безпідставним твердження Позивача про те, що Положення діяло виключно для працівників ВАТ «Запоріжжяобленерго» і не діє для працівників ПАТ «Запоріжжяобленерго», крім цього, підпис працівника на листі ознайомлення із Положенням додатково свідчить про безпідставність тверджень Позивача

29.04.2021 електромонтеру з експлуатації розподільних мереж 3 групи кваліфікації Південно-східного районного відділення електричних мереж ЗМЕМ ОСОБА_1 була проведена перевірка знань з питань охорони праці, пожежної безпеки, технічної експлуатації та НПАОП за наслідками якої комісією ЗМЕМ (структурного підрозділу ПАТ «Запоріжжяобленерго») було оформлено протокол № 13 (надалі - протокол № 13), відповідно до якого було встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов перевірку знань з вищезазначених питань, а також цьому працівнику була призначена наступна дата перевірки знань - 27.05.2021 ( ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис).

На виконання протоколу № 13 було видано розпорядження, відповідно до якого Позивач повинен був пройти самостійне навчання з питань охорони праці та пройти наступну перевірку знань - 27.05.2021 (з вказаним розпорядженням Позивача також було ознайомлено під підпис).

Відповідно до п.9.20 Положення при незадовільних результатах перевірки знань з питань охорони праці посвідчення про перевірку знань вилучається у працівника комісією з перевірки знань. Працівник протягом одного місяця, але не раніше ніж через два тижні, повинен самостійно пройти повторне навчання та повторну перевірку знань, яка оформлюється як повторна. До проведення повторної перевірки знань, письмовим розпорядженням технічного директора Товариства, працівник повинен бути відсторонений від організації і безпосереднього виконання робіт підвищеної небезпеки, робіт, де є потреба в професійному відборі, а також спеціальних видів робіт. При незадовільних результатах повторної перевірки знань працівники до роботи не допускаються, питання щодо подальшого працевлаштування працівника вирішуються згідно чинного законодавства

На виконання протоколу № 13 та п.9.20 Положення було видано відповідне розпорядження технічного директора № 251-р від 17.05.2021 «Про відсторонення від організації безпечного проведення робіт підвищеної небезпеки електромонтера з експлуатації розподільних мереж ПСРВЕМ ЗМЕМ ОСОБА_1 .

Таким чином, саме в зв`язку з непроходженням ОСОБА_1 перевірки знань з питань охорони праці, пожежної безпеки, технічної експлуатації та НПАОП вказаному працівнику, відповідно до приписів положення, було зобов`язано пройти самостійне повторне навчання і повторну перевірку знань 27.05.2021, однак він фактично відмовився від проходження такої повторної перевірки та не оскаржував результатів перевірки знань, оформлених протоколом № 13, що свідчить про те, що він фактично погодився із такими результатами перевірки знань.

Крім того, у заяві позивача від 16.05.2021 щодо звільнення його з займаної посади 21.05.2021 за ч.3.ст.38 КЗпП України не міститься інформація в чому саме полягає факт порушення ПАТ «Запоріжжяобленерго» трудового законодавства або умов трудового договору.

Твердження позивача про його правомірну відмову від виконання Положення, Розпорядження з мотивів викладених у заяві є необгрунтованими та такими, що спростовуються обставинами викладеними Відповідачем.

17.12.2021 року позивачем ОСОБА_1 надано уточнену позовну заяву відповідно до вимог якої останній просить суд зобов`язати відповідача видати йому належним чином оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення; стягнути з відповідача на його користь 31739,22 суму вихідної допомоги передбаченої ч. 3 ст. 38, ст. 44 КЗпП України в розмірі тримісячного середнього заробітку; стягнути з відповідача середній щомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 110029 грн. 30 коп. Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 90000 грн. Стягнути витрати на кореспонденцію у розмірі 286 грн. Стягнути судові витрати разом з комісією банка в сумі 2779,59 грн. (а.с. 111-115).

Крім того, 17.12.2021 року позивачем надано клопотання про визнання пояснення відповідача на позовну заяву від 17.11.2021 року та додатки до пояснення як неналежний допустимий доказ, та клопотання про розгляд справи за наявними у матеріалами у справі, оскільки відповідачем не надано позивачу у встановлений судом строк відзив на позовну заяву, які були розглянуті у судовому засіданні 31.01.2022 року.

21.12.2021 року позивачем ОСОБА_1 надано уточнену позовну заяву відповідно до вимог якої останній просить суд зобов`язати відповідача видати йому належним чином оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення; стягнути з відповідача на його користь 31739,22 суму вихідної допомоги передбаченої ч. 3 ст. 38, ст. 44 КЗпП України в розмірі тримісячного середнього заробітку; стягнути з відповідача середній щомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 130483 грн. 46 коп. Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 90000 грн. Стягнути витрати на кореспонденцію у розмірі 328,25 грн. Стягнути судові витрати разом з комісією банка в сумі 2779,59 грн. (а.с.128-132).

27.01.2022 року представником відповідача Седляровим В.С. надано пояснення відповідно до яких відповідач вважає уточнену позовну заяву (в редакції від 27.01.2022 року) безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню виходячи з обставин, викладених у відзиві на позов та поясненнях від 17.11.2021 р.(а.с.136,зворот).

11.02.2022 року позивачем ОСОБА_1 було надано уточнену позовну заяву з додатками відповідно до вимог якої останній просить суд зобов`язати відповідача видати йому належним чином оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення; стягнути з відповідача на його користь 31739,22 суму вихідної допомоги передбаченої ч. 3 ст. 38, ст. 44 КЗпП України в розмірі тримісячного середнього заробітку; стягнути з відповідача середній щомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 134010 грн. 04 коп. Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 90000 грн. Стягнути витрати на кореспонденцію у розмірі 395,25 грн. Стягнути судові витрати разом з комісією банка в сумі 2779,59 грн.

14.02.2022 року представником відповідача надано копію робочої інструкції позивача №РІ-55-47-593. Також надано пояснення щодо проходження навчання з питань охорони праці в ПАТ «Запоріжжяобленерго».

18.02.2022 року представником відповідача надано пояснення на позовну заяву відповідно до яких просить суд залишити позовну заяву про збільшення позовних вимог від 10.02.2022 року без розгляду.

21.02.2022 року ухвалою суду ОСОБА_4 відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог від 11.02.2022 року та повернуто її заявнику.

У судовому засіданні представник відповідача Гузатова С.В. , яка є представником служби охорони праці «Запоріжжяобленерго», надала пояснення з приводу навчання та перевірки знань персоналом стосовно питань охорони праці, технології парці та пожежної безпеки. Представник зазначила, що все це відбувається на основі положення ОП-3, яке зроблено на основі положення 2005 року. Щодо того, що саме стосується нашого робітника, то в Запоріжжяобенерго є учбовий центр, де навчають охороні праці, проф.вмінням, підвищення кваліфікації, або отримання суміжних професій.

Учбовим центром було проведено багато курсів, останні проведені у 2021 році. І те,що позивач зазначає про те, що вони не стосуються професії «Електромонтера з розпод. мереж», то він проходив їх у 2017 році,тепер наступний раз йому проходити у 2022 році.

Про те, що ОСОБА_1 проходив усі можливі курси є копія посвідчення, які мають печатку та номери. Відомості усі є в учбовому центрі. Прострочених курсів ОСОБА_1 не має.

Також існують журнали опрацювання директивних матеріалів служби. В них опрацьовуються усі документи, які входять до служби для виконання стосовно охорони праці, пожежної безпеки, технології робіт. Підпис ОСОБА_1 в цих документах є.

Також ОСОБА_1 проводились повторні інструктажі. Він працює за нарядом допуску щоденно. Є членом бригади при виїзді на роботу. За нарядом допуску, керівник робіт проводить безпосередньо цільовий інструктаж щодо заходів безпеки при виконанні даного виду робіт. Це проводиться щоденно при отриманні наряду допуску на цільове виконання робіт. Таким чином, щоденно проходить і навчання і повторність заходів та правил безпеки на робочих місцях.

Розроблений у весь комплекс за професіями і по виду виконання робіт,інструкція з охорони праці де всюди є підпис про що ознайомлений працівник. Робоча інструкція ОП-3також має обов`язки, про що ОСОБА_1 ознайомлений під підпис. У цій інструкції також зазначено і про перейменування підприємства.

Також є Положення про проведення охорони праці, яке проводиться щомісяця. Згідно даного Положення ухвалюється розпорядження в якому прописуються усі питання, які потім опрацьовуються. Ці розпорядження опрацьовуються, у журналі директивних матеріалі, потім у день охорони праці, опрацьовуються, повторюються інструкції, та закріплюються протоколом зборів трудового колективу.

Крім того, працівник щороку складає іспит, оскільки він виконує роботу підвищеної небезпеки, де у протоколі є підпис ОСОБА_1 , 2019, 2020 роки, лише за 2021 рік відсутній підпис оскільки ОСОБА_1 його не склав. У 2020 роках ОСОБА_1 проходив навчання на підвищення кваліфікації працівника. Є індивідуальна програма підготовки, яка підписана ОСОБА_1 та керівниками. ОСОБА_1 пройшов навчання та отримав більш високий рівень практичних та теоретичних знань. Та успішно склав іспит у 2020 році. У нього є графік, коли він щороку повинен скласти перевірку знань. Дата перевірки знань записана у посвідченні. До цієї дати він користується посвідченням. Якщо він не складає іспит, то йому назначають повторну дату складання іспиту. ОСОБА_1 прийшов на перевірку знань, але відмовився від складання зазначивши про те, що він нічого не знає.

Якщо у нього у посвідченні прострочена дата перевірки знань, то керівник бригади не має права брати його у бригаду та допускати до роботи.

Про перевірку знань працівникам повідомляє керівник, головний інженер, начальник. Є ще графік складання іспитів, який щороку затверджується згідно посвідчень працівників.

ОСОБА_1 було назначено повторну перевірку знань згідно ОП-3, у тому ж самому складі комісії не пізніше ніж через 30 календарних днів. На цей період у нього зберігаються усі права і цей місяць він знаходиться у районному відділення, де здійснює самостійне навчання із використанням методичних рекомендацій які є у вільному доступі. Окремих семінарів не має.

Представник відповідача Морозов В.С. підтримав представника Гузатову С.В. та підтримав викладене у відзиві на позовну заяву та поясненнях. Додатково зазначив, що твердження ОСОБА_1 про те, що він працює на 4 групі кваліфікації безпідставні, оскільки він пройшов підготовку та склав іспит на 4 групу кваліфікації, але позивач, коли було підготовлено наказ про переведення його на вказану групу, не підписав його, і фактично залишився на посаді на якій він працював і працює. Тобто, само по собі розпорядження не свідчить про фактичне переведення на посаду 4 групи кваліфікації.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив про те, що Положення призначено для іншого підприємства, а не там де він працює, а також те що це повинно було бути виконано згідно закону і на підставі тих положень яке закріплено на сайті Міністерства юстиції України. Там не має такого поняття як самонавчання. Це видумано самим Запоріжжяобленерго. Виконувати незаконні розпорядження він не має намір. Його ніхто не навчав. І це не стосується предмету позову. Вимоги позову підтримав з підстав викладених у ній.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши додані до матеріалів справи письмові докази приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із наступним.

Відповідно до ч.1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, ОСОБА_1 на підтвердження позовних вимог надано заяву датовану 16.05.2021 року про звільнення останнього із займаної посади 21.05.2021 року за власним бажанням згідно ч.3. ст.38 КЗпП, (оскільки підприємство не дотримується законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору) та вимагає здійснити із ним розрахунок на підставі ст.44 КЗпП з виплатою вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку.

Підставами для посилання щодо недотримання підприємством законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору стало зобов`язання ОСОБА_1 згідно положення ОП-3 пройти самостійно повторне навчання х питань ОП, ПБ та НПАОП 0.00-4.12.05. Зазначив, що вказана інструкція розроблена для іншого підприємства ВАТ «Запоріжжяобленерго» на якому він не працює і не повинен виконувати незаконні Розпорядження № 18 від 12.05.2021 р. (а.с. 41).

Згідно відповіді ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 19.05.2021 року ОСОБА_1 повідомлено про неможливість звільнення його згідно ч.3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку із відсутністю порушень з боку підприємства зазначених у заяві ОСОБА_1 (а.с.42-43).

Крім того зазначено, що у ПАТ «Запоріжжяобленерго» навчання та перевірка знань персоналу з питань охорони праці проводиться відповідно до вимог Положення №ОП-3 «Навчання і перевірка знань з питань охорони праці у ПАТ «Запоріжжяобленерго», яке розроблено та затверджено відповідно до вимог п.3.2. Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці (НПАОП 0.00-4.12-05), затвердженого наказом державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 року №15. Зазначене положення погоджено з Територіальним управлінням Державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки у Запорізький області та відповідає чинному законодавству України з питань охорони праці. Навчання і перевірка знань персоналу працівників ЗМЕМ, к структурного підрозділу ПАТ «Запоріжжяобленерго» проводиться у відповідності до вимог діючого у товаристві Положення №ОП-3.

Згідно п.1.7. Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань х питань охорони праці (НПАОП 0.00-4.12-05) визначенні поняття і терміни.

ОСОБА_1 проходив навчання з питань охорони праці для отримання необхідних знань та навичок для безпечного виконання робіт в учбовому центрі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 14.12.2016 - 15.12.2016, з 15.05.2017 - 19.05.2017, з 14.02.2018 - 15.02.2018, з 10.06.2019 - 14.06.2019, з 07.04.2021 - 09.04.2021.

В подальшому, під час роботи, працівник допущений до виконання робіт підвищеної небезпеки проходить щороку спеціальне навчання (вчинення відповідних нормативно правових актів з питань охорони праці, об`єм знань яких наведено у розділі 5 робочої інструкції) і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці згідно затвердженого плану-графіку перевірки знань.

При незадовільних результатах перевірки знань з питань охорони праці, у відповідності до п.9.20. діючого у Товаристві Положення №ОП-3, працівник повинен протягом місяця , але не раніше ніж через 2 тижні самостійно пройти повторне навчання та повторну перевірку знань. При незадовільних результатах повторної перевірки знань працівники до роботи не допускаються. Питання подальшого працевлаштування вирішується згідно чинному законодавству.

ПАТ «Запоріжжяобленерго» зазначено про те, що ОСОБА_1 має можливість звільнитись за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України, надавши відповідну заяву особисто.

ОСОБА_1 22.05.2021 року звернувся із заявою до Управління Держпраці у Запорізькій області із вимогою зобов`язати роботодавця ПАТ «Запоріжжяобленерго» звільнити його з займаної посади на підставі зави від 16.05.2021 року згідно ч.3.ст.38 КЗпП України. Та провести перевірку в ПАТ «Запоріжжяобленерго» (а.с. 48-49).

Згідно відповіді Головного Управління держпраці у Запорізькій області відповідно до якої надано роз`яснення щодо перевірки ПАТ «Запоріжжяобленерго» та додатково зазначено, що питання проходження перевірки знань ОСОБА_1 не належить до повноважень управління праці Головного управління Держпраці у Запорізькій області. За результатами інспекційного відвідування порушень з питань розрахунку при звільненні та порядку звільнення відсутні (а.с.50-51).

14.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ПАТ «Запоріжжяобленерго» (а.с.53-54).

На вказану заяву ОСОБА_1 було надано відповідь (а.с.55).

Згідно довідки від 10.11.2021року встановлено, що ОСОБА_1 працює у ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 13.04.2011 року (наказ про прийняття на роботу № 1395-к від 13.04.2011 року) (а.с.82)

Відповідно до Наказу № 294-од від 18.06.2014 року, з метою покращення організації навчання і перевірки знань працівників Товариства з питань охорони праці та у зв`язку з плановим переглядом Положення «Навчання і перевірки знань з питань охорони праці у ВАТ «Запоріжжяобленерго» ведено в дію положення «Навчання і перевірка знань з питань охорони праці у ВАТ «Запоріжжяобленерго» у новій редакції. Наказ № 139 від 27.03.2009 р. «Про введення в дію Положення «Навчання і перевірки знань з питань охорони праці у ВАТ «Запоріжжяобленерго» вважати таким, що втратив чинність (а.с.97-98).

20.06.2014 року затверджено та узгоджено Положення № ОП-3 Навчання і перевірка знань з питань охорони праці у ВАТ «Запоріжжяобленерго» (а.с.99-100).

20.02.2017 року Наказом № 84-од з 01.07.2017 року в положеннях про виробничі структурні підрозділи ВАТ «Запоріжжяобленерго» введених в дію з 01.12.2011 року Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» у текстах діючих (локальних) документів Товариства, у всіх відмінниках змінено на Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (а.с.101).

ОСОБА_1 ознайомлений із положенням № ОП-3 «Навчання і перевірка знань з питань охорони праці у ПАТ «Запоріжжяобленерго» про що стоїть підпис останнього (а.с.102.)

01.06.2020 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» затверджено робочу інструкцію Північно-східного районного відділення електричних мереж дільниця трансформаторних підстанцій та розподільчих пунктів, електромонтер з експлуатації розподільних мереж 3 групи кваліфікації, строк дії якої до 01.06.2025 року, з якою під підпис ознайомлений ОСОБА_1 .

Протоколом № 13 від 29.04.2021 року засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці, пожежної безпеки, технічної експлуатації та НПАОП проведено перевірку знань ОСОБА_1 за результатами якої зазначено до яких робіт та які права можуть надаватись останньому. Дата наступної перевірки 27.05.2021 року з чим ОСОБА_1 ознайомлений, на підтвердження чого стоїть підпис останнього (а.с.92,зворот).

17.05.2021 року згідно розпорядження №251-р ПАТ «Запоріжжяобленерго» у зв`язку із незадовільною перевіркою знань електромонтера з експлуатації розподільних мереж ПСРВЕМ ЗМЕМ ОСОБА_1 , згідно протоколу №13 засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці, пожежної безпеки, технічної експлуатації та НПАОП від 29.04.2021 року, зобов`язано головного інженера ЗМЕМ Язловського Д.С. на виконання вимог НПАОП 0.00-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» забезпечити самостійне позачергове навчання електромонтера з експлуатації з розподільних мереж ПСРВЕМ ЗМЕМ ОСОБА_1 в об`ємі необхідних знань для виконання посадових обов`язків. Термін до 27.05.2021 року.

В період проведення позачергового навчання ОСОБА_1 відсторонено від організації безпечного проведення робіт підвищеної небезпеки. З даним розпорядженням ОСОБА_1 ознайомлений під підпис (а.с.103,зворот)

Згідно журналу розпоряджень «СВРОЭС ЗГЭС» 27.05.2021 року згідно переліку запитань затверджених головою екзаменаційної комісії, до проходження перевірки знань електромонтера з експлуатації розподільних мереж 3 групи кваліфікації ОСОБА_1 відсторонений від організації і безпосереднього виконання робіт підвищеної небезпеки, робіт де є потреба в професійному відборі, а також спеціальних вищів робіт. Про що ознайомлений ОСОБА_1 (а.с. 93-95).

За змістом ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Для визначення правової підстави розірвання трудового договору за частиною третьою статті 38 КЗпП України значення має сам лише факт порушення роботодавцем законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи, а не поважність чи неповажність причини такого порушення та його істотність, що узгоджується з висновками, які містяться в Постанові Верховного Суду від 10.07.2019 року, справа № 644/8881/16.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 посилався на те, що підставою для написання заяви про звільнення за п.3 ст.38 КзПП України стало недотримання підприємством законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору стало зобов`язання ОСОБА_1 згідно положення ОП-3 пройти самостійно повторне навчання х питань ОП, ПБ та НПАОП 0.00-4.12.05. Зазначив, що вказана інструкція розроблена для іншого підприємства ВАТ «Запоріжжяобленерго» на якому він не працює і не повинен виконувати незаконні Розпорядження № 18 від 12.05.2021 р.

Проте, наведені вище доводи позивача про порушення роботодавцем законодавства про працю, яке виразилось у умов колективного чи трудового договору стало зобов`язання ОСОБА_1 згідно положення ОП-3 пройти самостійно повторне навчання з питань ОП, ПБ та НПАОП 0.00-4.12.05, не знайшли свого підтвердження.

Оскільки, як вбачається із матеріалів справи, електромонтер щороку проходить спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів, що затверджено робочою інструкцією № РІ-55-47-593. Крім того, 20.06.2014 року затверджено та узгоджено Положення № ОП-3 Навчання і перевірка знань з питань охорони праці у ВАТ «Запоріжжяобленерго» (відповідно до наказу № 84-од від 20.02.2017 року перейменоване у ПАТ «Запоріжжяобленерго») проходження самостійного повторного навчання з питань ОП, ПБ та НПАОП 0.00-4.12.05.

Тобто, твердження позивача про те, що Положення № ОП-3 «Навчання і перевірка знань з питань охорони праці» не розповсюджується на ПАТ «Запоріжжяобленерго», а діє лише у підприємстві ВАТ «Запоріжжяобленерго» є безпідставним та спростоване відповідним наказом № 84-од від 20.02.2017 року (а.с.101)

Згідно п.1.2. зазначеного наказу, у текстах діючих внутрішніх (локальних) документів Товариства, зокрема, але не виключно, у Наказах, Розпорядженнях, Регламентах, Порядках, Положеннях (у т.ч. положеннях про структурні підрозділи Товариства), Інструкціях (у т.ч. посадових, робочих інструкціях), вказівках скорочену назву (слова) «ВАТ «Запоріжжобленерго» в усіх відмінках замінено словами «ПАТ «Запоріжжяобленерго». Також змінено повну назву «Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» на «Публічне акціонерне товариство «Запоріжяобленерго».

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не оскаржував жодних наказів та розпоряджень відповідача.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що позивачем недоведено порушення відповідачем по відношенню до нього законодавства про працю.

Слід зауважити, що в Постанові Верховного Суду від 17.04.2019 р., справа № 216/7189/14-ц, зазначено, що за змістом статті 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства - не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору. При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися.

Позивачем не надавалась зава про ПАТ «Запоріжжяобленерго» про звільнення за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України.

Відтак позовні вимоги про зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 належним чином оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення не підлягають задоволенню. ОСОБА_1 на теперішній час є діючим працівником ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Крім того, відсутність підстав для зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 належним чином оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення, унеможливлює задоволення і похідних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 31739,22 суму вихідної допомоги передбаченої ч. 3 ст. 38, ст. 44 КЗпП України в розмірі тримісячного середнього заробітку; стягнення з відповідача середнього щомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 86048,55 грн., моральної шкоди у розмірі 90000 грн. та судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12-18,76, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 28.02.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська