ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 687/1133/21

Провадження № 22-ц/4820/633/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Гринчука Р.С., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2022 року (суддя Борсук В.О.) за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 17.05.2010. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю поінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

В порушення своїх зобов`язань відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, що відображено у розрахунку заборгованості, а також випискою по рахунку.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.12.2021 має заборгованість у розмірі 23 996,39 грн., яка складається з:

-20 235,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту (в тому числі 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 20 235,83 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту);

-3760,56 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 17.05.2010 у розмірі 23 996,39 грн. та судовий збір.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2022 року в позові АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 17.05.2010, підписаній сторонами, процентна ставка не зазначена, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву. Отже, за висновками суду, в даному випадку неможливо застосувати до даних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з цим позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

У рішенні також зазначено, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримало вимоги, передбачені ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд, дослідивши наданий позивачем розрахунок, встановив, що загальна сума отриманих відповідачем коштів становить 286 511,23 грн., натомість загальна сума повернутих Банку коштів становить 291 168,53 грн., тобто сума повернених відповідачем коштів перевищує суму фактично отриманих коштів.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування скарги зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які викладені на офіційному банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.

Посилаючись на судову практику апелянт зазначає, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами; саме по собі посилання на неознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин; Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

Крім того, за доводами апеляційної скарги у випадку якщо суд не згоден з розрахунком заборгованості, він повинен зробити свій розрахунок. Проте судом першої інстанції цього зроблено не було, що свідчить про ухилення суду від своїх обов`язків.

Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. ч.1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ (далі - Закон №2664-ІІІ)).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №2664-ІІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами підприємницької діяльності на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта підприємницької діяльності; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.

Ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 17.05.2010 ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту (а. с. 15). В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 17.05.2010 процентна ставка не зазначена.

Згідно наданого позивачем розрахунку за кредитним договором у відповідача утворилась заборгованість в сумі 23 996,39 грн. (а. с. 4-12).

Також судом встановлено, що у вказаному вище розрахунку сума коштів, внесена клієнтом на погашення заборгованості становить 291 168,53 грн.

Крім того, на підтвердження позовних вимог позивачем надано витяг з Умов та правил надання банківських послуг, та витяг з Тарифів Банку (а. с. 16, 17-40). Підписи ОСОБА_1 на вказаних Умовах відсутні.

Для здійснення грошових операцій за кредитним договором Банк видав відповідачу кредитні картки № НОМЕР_1 зі строком її дії до лютого 2014 року, № НОМЕР_2 зі строком її дії до травня 2017 року; № НОМЕР_3 зі строком її дії до вересня 2018 року; № НОМЕР_4 зі строком її дії до червня 2022 року, що підтверджується довідкою про видані кредитні картки, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки(а. с. 13, 14).

Посилання апелянта на те, що відповідач підтвердив свою згоду, що підписана анкета-заява разом з Умовами, правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, є безпідставним та не є підставою для скасування судового рішення, оскільки в самій анкеті-заяві відсутня домовленість сторін договору щодо умов кредитування, а саме про сплату відсотків за користування кредитними коштами тощо, а наявні лише анкетні дані позичальника та його контактна інформація. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити та довести, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, правила а не інші. Банк не надав ні суду першої, ні апеляційної інстанції доказів того, що на момент укладення договору діяли саме зазначені у позові умови кредитування, а не інші. Долучені до матеріалів справи витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» підпису ОСОБА_1 не містять, так само не містять дати складання/затвердження. Відсутність цих реквізитів виключає можливість переконатися в тому, чи справді саме викладені в них умови мали на увазі сторони, укладаючи кредитний договір, чи був відповідач з ними належно ознайомлений і саме на таких умовах погоджувався отримати кредит.

Не можуть бути підставами для задоволення позову твердження АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами, і що саме по собі посилання на неознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин. Вимог про визнання договору неукладеним не заявлялось, а судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позову про стягнення заборгованості у зв`язку тим, що кошти, надані Банком відповідачу, були повністю повернуті позичальником. З такими висновками погоджується і Хмельницький апеляційний суд.

Не можуть бути підставами для скасування рішення суду та задоволення позову посилання АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Правила були чинними під час укладення договору. Позивач не довів та не надав суду доказів того, що саме ці Правила були чинними під час укладення договору, що в силу недоведеності обставин, на які посилався позивач, судом не можуть бути задоволені.

Доводи апеляційної скарги про те, що у випадку якщо суд не згоден з розрахунком заборгованості, він повинен зробити свій розрахунок, проте судом першої інстанції цього зроблено не було, що свідчить про ухилення суду від своїх обов`язків, є безпідставними. Суд перевіряє докази, а в даному випадку - розрахунок, поданий сторонами. Позивач не надав доказів в обґрунтування своїх вимог. Разом з тим, в силу ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів не є обов`язком суду.

За положеннями ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Зазначених вимог позивач не дотримався.

Перелічені норми процесуального закону означають, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і повинна навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суду належить постановити рішення у справі на користь протилежної сторони, розтлумачивши на її користь усі припущення, що не були доведені позивачем під час розгляду справи. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: проте, доведення підстав позову покладається на позивача, якщо правило про протилежне не міститься у певному законодавчому приписі.

Суд визнає позов необґрунтованим, якщо позивач не доведе зворотного.

Тому має місце недоведеність позовних вимог.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції підкреслює, що місцевим судом об`єктивно досліджено розрахунок заборгованості, перевірено його та оцінено в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами.

За таких обставин аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують, а тому їх слід відхилити.

За таких обставин та з врахуванням зазначених норм законодавства підстави для скасування рішення суду відсутні.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Р.С. Гринчук

О.І. Ярмолюк