Справа №220/219/22
Провадження № 2/220/128/22
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2022 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняєвої С.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Васильєва П.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Васильєва П.С. про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Великоновосілківського районного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

26.08.2022 року представником відповідача - адвокатом Васильєвим П.С. подано заяву про відвід головуючого судді. В обґрунтування заяви посилається на те, що в провадженні судді Якішиної О.М. на розгляді також знаходиться кримінальне провадження відносно відповідача, в межах якого ним було направлено клопотання про відновлення провадження у справі, оскільки провадження зупинено в зв`язку з розшуков обвинуваченої. Проте суддя відмовила у відновленні провадження, направивши йому листа, а не ухвалу. Зазначене викликає сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

В судовому засіданні представник відповідача заяву підтримав.

Позивач заперечував проти задоволення заяви.

Вислухавши позивача, представника відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частина 3 статті 40 ЦПК України передбачає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки, відвід судді було заявлено пізніше ніж за три робочі дні до засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід повинен бути вмотивованим (ч. 3 ст. 39 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналіз практики розгляду справ ЄСПЛ свідчить, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Доводи, викладені представником відповідача, є безпідставними. Знаходження в провадженні даного складу суду іншої справи відносно відповідача та незгода з прийнятими в її межах процесуальними рішеннями не є підставою для відводу судді. Будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді Якішиної О.М., заявником не надано, а судом не встановлено.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду для визначення суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії"(Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Враховуючи викладене, суд не вбачає у доводах адвоката Васильєва П.С. обґрунтованих підстав, передбачених законом, для відводу головуючого судді по справі.

Керуючись ст.ст.36,40,260 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви адвоката Васильєва П.С. про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29.08.2022 р.

Суддя О.М. Якішина