Справа № 591/4367/21
Провадження № 2/591/410/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,

представника позивача Турченка С.П.,

відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу № 591/4367/21 за позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, приватного підприємця ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат Турченко С.П., звернулася до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, приватного підприємця ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . 11 червня 2021 року невідомі особи почали встановлювати металеву огорожу на прибудинковій території клумбі, яка безпосередньо примикає до багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , тобто впритул до житлового будинку.

В подальшому було з`ясовано, що 03 серпня 2011 року за № СМ 2 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області проведено реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3 приватному підприємцю ОСОБА_1 на будівництво продовольчого магазину.

Зазначає, що ОСОБА_1 , заповнюючи декларацію, зазначив у ній недостовірну, неправдиву інформацію, сама декларація містить ознаки підробки. Так, декларацію про початок виконання будівельних робіт подано поза межами визначеного рішенням Сумської міської ради та договором строку забудови земельної ділянки. Декларацію підписано не уповноваженою особою. Ним подано недостовірні відомості та недостовірну інформацію про право на земельну ділянку. Крім того, на земельній ділянці, де ФОП ОСОБА_1 здійснюється забудова розташовано газову трубу, у той час як в декларації визначено, що забудові підлягає вся земельна ділянка. Забудова магазину здійснюється впритул до багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , проте дозволу на здійснення вказаної добудови інші співвласники не надавали.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що 26 грудня 2005 року між ним та Сумською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 площею 0,0100 га. Договір зареєстрований в Сумській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23 лютого 2006 року за № 22. Отже, договір оренди земельної ділянки набрав чинності з 23 лютого 2006 року. 29 серпня 2016 року Господарський суд Сумської області визнав укладеною додаткову угоду № 1 від 27 травня 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2005 року на строк до 05 липня 2025 року. Таким чином, договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:007:0110 діє на час розгляду цієї справи в суді. Також вважає, що позивачка не є учасником відносин по здійсненню державного архітектурно-будівельного контролю за будівництвом магазину продтоварів за адресою: АДРЕСА_3 , тому не може бути позивачем по справі. Зі змісту позовної заяви неможливо встановити якими діями/бездіяльністю та які саме права, свободи чи інтереси позивачки ним порушені у зв`язку з реєстрацією декларації про початок виконання будівельних робіт 03 серпня 2011 року № СМ 2.

У відзиві на позовну заяву відповідач Державна архітектурно-будівельна інспекція України просить відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю з тих підстав, що діяльність органів державного архітектурно-будівельного контролю зводиться до перевірки повноти даних, зазначених у декларації. Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник будівництва несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Відповідач також заперечує твердження позивача про те, що декларацію було підписано не уповноваженою особою, оскільки станом на дату реєстрації зазначеної декларації начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області був ОСОБА_4 . Крім того, відповідач зауважує, що з 18 березня 2020 року Держархбудінспекція та її територіальні органи не здійснюють заходи державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (перевірки) щодо суб`єктів містобудування на об`єктах будівництва.

У відповіді на відзив відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Турченко С.П. зауважує, що рішення Господарського суду Сумської області від 29 серпня 2016 року у справі № 920/695/16, яке стало підставою для поновлення договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2005 року, не набрало законної сили, тому договір є нечинним. Позивачка звернулась до суду з позовом за захистом порушеного права як співвласниця багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 . Земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання. Незаконна реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт від 03 серпня 2011 року за № СМ 2, яка є документом, що надає ФОП ОСОБА_1 право на здійснення будівництва на прибудинковій території та яка передбачає здійснення прибудови до багатоквартирного житлового будинку на єдиній пішохідній доріжці уздовж будинку, порушує її право власності, тому позов спрямований на захист свого майна у спосіб, який обрано нею відповідно до вимог ст. 16 ЦК України.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Турченко С.П. позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та його представник адвокат Маківський О.В. заперечили проти позову. Представник відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26 листопада 2007 року (а.с. 4, 5).

Рішенням Сумської міської ради від 05 липня 2005 року № 1267-МР надано в оренду підприємцю ОСОБА_1 земельну ділянку за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради під розташування магазину за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,0100 га на строк користування 10 років (а.с. 9-10).

26 грудня 2005 року між Сумською міською радою та підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 площею 0,0100 га під розташування магазину терміном до 05 липня 2015 року. Вказаний договір зареєстрований у Сумському міському центрі Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті при земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23 лютого 2006 року № 22 (а.с. 11-16).

15 серпня 2005 року начальником відділу кадастру Сумського міського управління земельних ресурсів, ТОВ «Бізнес-Ленд» та ПП ОСОБА_1 було підписано акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання та погодження (встановлення, закріплення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки ПП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , яким встановлено та закріплено в натурі межі зазначеної вище земельної ділянки, які проходять по: 1-2 по стіні будівлі, 2-1 по умовній лінії (а.с. 20).

Як зазначено в акті прийому-передачі об`єкта оренди, підписаного Сумською міською радою та підприємцем ОСОБА_1 , на використання земельної ділянки встановлені обмеження: заборонено будівництво в зоні обмеження до переносу газопроводу і електромережі. У межах охоронної зони труби газопостачання та каналізаційного люку забезпечувати умови їх експлуатації та запобігати ушкодженню (а.с. 21, 76).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:007:0110 площею 0,01 га на строк до 05 липня 2025 року (а.с. 69-70).

З протоколу зборів мешканців житлових будинків АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 , у тому числі, мешканки квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_5 , підписи яких посвідчені головою Житлово-будівельного кооперативу № 43 «Будівельник-2», вбачається, що вказані мешканці не заперечують проти будівництва продовольчого магазину у виді прибудови до будівлі бібліотеки за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 138).

У листі від 10 серпня 2005 року № 52 Центральна міська бібліотека ім. Т.Г. Шевченка не заперечувала проти будівництва магазину на прилеглій території до бібліотеки філії АДРЕСА_6 за умови виконання умов договору між філією № 2 та приватним підприємцем ОСОБА_1 від 08 серпня 2005 року, при проведенні додаткового освітлення в дитячий кабінет (а.с. 170, 171).

Крім того, у заяві від 27 березня 2009 року мешканці квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 та ОСОБА_6 не заперечували проти будівництва прибудови з надбудовою магазину продтоварів за адресою: АДРЕСА_2 згідно затвердженого ескізного проекту від 05 червня 2006 року (а.с. 173, 174).

У гарантійному листі на адресу ПАТ «Сумигаз» від 21 лютого 2007 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 гарантував повну оплату робіт по перекладці існуючого внутрішньоквартирного підземного газопроводу низького тиску у зв`язку з потраплянням його в зону будівництва магазину у випадку аварійного витоку газу, якщо такі роботи будуть виконані (а.с. 183).

03 серпня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт за № СМ 2 на об`єкт: «Продовольчий магазин по АДРЕСА_3 (будівництво)», категорія складності ІІІ, замовник ПП ОСОБА_1 (а.с. 92-94).

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Частина 3 статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями частин 1-4 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як на підставу позовних вимог позивачка посилається на те, що приватний підприємець ОСОБА_1 вніс недостовірну, неправдиву інформацію в декларацію про початок виконання будівельних робіт. Зокрема, декларацію про початок виконання будівельних робіт подано поза межами визначеного рішенням Сумської міської ради та договором строку забудови земельної ділянки; декларацію підписано не уповноваженою особою; ним подано недостовірні відомості та недостовірну інформацію про право на земельну ділянку.

Однак, як вбачається з додатку до рішення Сумської міської ради «Про надання в оренду земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям і підприємцям та внесення змін до рішень Сумської міської ради» від 05 липня 2005 року № 1267-МР, вказаним документом визначено не строк будівництва два роки, а визначено розмір орендної плати в рік за землю у відсотках до грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 3,0 (1,0 на період будівництва, до 2 років) (а.с. 10).

Суд відхиляє також доводи позивача про те, що декларацію підписано не уповноваженою особою, оскільки в доданій до позовної заяви інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відображень прізвище останнього керівника (голови ліквідаційної комісії) Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області (ідентифікаційний код юридичної особи 37654686) Лучанінов О.В. та відсутня інформація про попередніх керівників, зокрема про ОСОБА_4 (а.с. 29). Водночас, як зауважила у відзиві Державна архітектурно-будівельна інспекція України, станом на дату реєстрації оспорюваної декларації начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області (ідентифікаційний код юридичної особи 37654686), діяльність якої було припинено 11 листопада 2011 року, був саме ОСОБА_4 .

Що стосується доводів позовної заяви про недостовірну інформацію про право на земельну ділянку, то суд зауважує, що в оскаржуваній декларації про початок виконання будівельних робіт вказано дату реєстрації договору оренди земельної ділянки в Сумській регіональній філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті при земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23 лютого 2006 року № 22.

Аналізуючи зміст позовної заяви, обґрунтування позивачкою порушення її прав внесенням недостовірної інформації відповідачем в декларацію про початок виконання будівельних робіт, суд дійшов висновку, що порушення прав позивачки відповідачем внесенням ним, на думку позивачки, недостовірної інформації в декларацію про початок виконання будівельних робіт, реєстрацію якої просить скасувати позивачка, не доведені належними та допустимими доказами.

Щодо доводів позовної заяви про те, що відповідач не отримав дозволу на здійснення добудови від інших співвласників, суд зазначає наступне.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права).

Саме такий висновок щодо цієї доктрини зроблено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18).

Якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 450/2286/16-ц (провадження № 61-2032св19).

На думку суду, позиція позивачки про те, що відповідач не отримав згоди від співвласників будинку на здійснення прибудови до будинку при пред`явленні даного позову суперечить їхній попередній поведінці про те, що вони не були проти здійснення відповідачем будівництва продовольчого магазину у виді прибудови до будівлі бібліотеки за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчить підписання мешканцями житлових будинків АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 протоколу зборів, посвідченого головою Житлово-будівельного кооперативу № 43 «Будівельник-2». Зокрема, від квартири АДРЕСА_5 , яка належить на праві власності позивачці, міститься підпис ОСОБА_5 (а.с. 138-139).

Крім того, у листі від 10 серпня 2005 року № 52 Центральна міська бібліотека ім. Т.Г. Шевченка, яка безпосередньо межує із земельною ділянкою, наданою відповідачу під будівництво магазину, не заперечує проти будівництва магазину на прилеглій території до бібліотеки філії АДРЕСА_6 а приватним підприємцем ОСОБА_1 (а.с. 170).

Не заперечували також проти будівництва прибудови з надбудовою магазина продтоварів за адресою: АДРЕСА_2 і мешканці квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 вказаного будинку, про що свідчать їхні підписи від 27 березня 2009 року (а.с. 173).

Слід зазначити, що мешканці будинку АДРЕСА_3 , у тому числі і квартира АДРЕСА_5 , що належить позивачці, зверталися з листом на ім`я міського голови після публікації статті в газеті «Ваш шанс» № 9 від 26 лютого 2003 року з проханням здійснити будівництво прибудови магазину до будинку АДРЕСА_3 (а.с. 186-187). Однак, позивачка, підписавши відповідне звернення, з позовними вимогами звернулася до суду майже через 20 років у червні 2021 року.

Щодо заявлених позовних вимог про те, що на земельній ділянці, де відповідачем здійснюється забудова розташовано газову трубу, в той час як в декларації зазначено, що забудові підлягає вся земельна ділянка, то суд зауважує, що з наданих відповідачем містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 04 квітня 2012 року № 2/11.01-32 за адресою АДРЕСА_2 з будівництва продовольчого магазину вбачається, що із загальної площі земельної ділянки 0,0100 га площа забудови має становити 99,0 кв.м. Також зазначено, що на земельній ділянці прокладено інженерні мережі: каналізаційна, газопровідна, кабель зв`язку, електромережа, у зв`язку з чим необхідно одержати згоду з підприємствами, що обслуговують інженерні мережі щодо переносу інженерних мереж газопровід, електромережа (а.с. 78-80).

У гарантійному листі на адресу ПАТ «Сумигаз» від 21 лютого 2007 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 гарантував повну оплату робіт по перекладці існуючого внутрішньоквартирного підземного газопроводу низького тиску у зв`язку з потраплянням його в зону будівництва магазину у випадку аварійного витоку газу, якщо такі роботи будуть виконані (а.с. 183).

Аналогічного змісту гарантійний лист відповідачем було складено також на адресу директора філії «Сумський міський РЕМ» від 01 червня 2021 року (а.с. 184).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачка всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не довела належними та допустимими доказами, яким чином реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт порушує її права чи законні інтереси.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в позові у зв`язку з його необґрунтованістю.

Оскільки в позові відмовлено, судові витрати покладаються на позивача, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, приватного підприємця ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 22 липня 2022 року.

Суддя А.С. Северинова