Справа № 308/3554/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., ознайомившись із заявою боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною заявою, в якій просить судовий наказ від 09.02.2022 по справі №308/16969/21 скасувати, судові витрати, понесені боржником за подання даної заяви до суду, стягнути із стягувача.

Заяву про скасування судового наказу обґрунтовано наступним.

На розгляді в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області знаходилась справа №308/16969/21 за заявою AT «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на суму 1027,72 грн. за надані послуги з розподілу природного газу та судового збору у розмірі 227,00 грн.

Боржник посилається на те, що згідно із заявою про видачу судового наказу, заявник вказує на існування договірних відносин між ним та ОСОБА_1 , які виникли на підставі Типового договору розподілу природного газу. Однак жодного договору з розподілу газу ОСОБА_1 не підписувала, з тарифами вона не погоджувалася. Факт споживання природного газу підтверджує прийняття послуги із газопостачання і аж ніяк не може свідчити про приєднання до умов договору з розподілу газу. Заявник посилається на типовий договір з транспортування газу, заяву на приєднання до якого вона не підписувала. Типовий договір, що долучений до матеріалів справи, з опублікуванням в невідомій газеті, є типовим і використовується як зразок та не містить відомостей про виконавця та оферти для акцепти.

Крім того, подані до суду розрахунки щодо заборгованості ОСОБА_1 за послугу з розподілу (доставки) газу є недоведеними та неточними на їх підставі не можливо встановити дійсні обставини справи та підстави обліку заборгованості. Враховуючі вищевикладені обставини, боржник вважає що нарахування заборгованості, яка підлягає стягненню на підставі судового наказу є спірною, а тому даний наказ підлягає скасуванню, а даний спір підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладеним у ст.170 ЦПК України.

Заяву подано в межах строку, встановленого ч.1 ст.170 ЦПК України, а отже питання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу на розгляд не ставиться.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Перевіривши доводи заяви, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суддя вважає, що доводи, викладені в заяві про видачу судового наказу, потребують додаткового дослідження. З матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право.

Перевіривши матеріали справи та заяву про скасування судового наказу, вважаю, що підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, заява про скасування судового наказу є обґрунтованою, а тому судовий наказ підлягає скасуванню.

Щодо вимоги боржника про стягнення судового збору із стягувача сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, то у задоволенні таких слід відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч.2 ст.160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

При цьому, суд наголошує, що ч.2 ст.164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 42, 133, 137, 141, 160, 164, 170, 171 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Судовий наказ від 09.02.2022, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1027, 72 грн. у справі №308/16969/21 - скасувати.

У стягненні на користь ОСОБА_1 витрат зі сплати судового збору в сумі 124,05 грн з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, з додержанням загальних правил щодо пред`явлення цивільного позову, визначеному ЦПК України.

Внесена сума судового збору стягувачу не повертається, а у разі пред`явлення ним позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копії ухвали направити сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник