Справа№938/799/21
Провадження № 2/938/64/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судових засідань Мартищук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»,

до відповідача: ОСОБА_1 ,

про стягнення 19600,01 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: ОСОБА_1 , представник адвокат Гресько В.В.;

Обставини справи.

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.01.2013 в сумі 196000,01 грн.

Ухвалою судді від 05.01.2022 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 21.01.2022.

Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника банку, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

В судовому засіданні 21.01.2022, за клопотанням позивача, для надання йому можливості подати додаткові докази, оголошено перерву до 09.02.2022.

Проте, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Джуса Р.В. в період із 01.02.2022 по 14.02.2022 судове засідання у справі №938/799/21, призначене на 09.02.2022, не відбулось.

Ухвалою суду від 17.02.2022 розгляд справи в судовому засіданні було призначено на 22.02.2022.

В судовому засіданні 22.02.2022 розгляд справи було відкладено на 11.03.2022 за клопотанням представника відповідача адвоката Кота Р.С, який вступив у справу на підставі доручення центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 16.02.2022, для надання йому можливості ознайомитись із матеріалами справи.

11.03.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кіт Р.С. надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав.

Учасники справи в судове засідання 11.03.2022 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому процесуальним законом порядку.

Позивач долучив до позовної заяви клопотання про розгляд справи без участі представника банку.

Відповідач причин неявки в судове засідання не повідомив.

Від представника відповідача, адвоката Кота Р.С., на електронну адресу суду 11.03.2022 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю його явки в судове засідання через запровадження в Україні воєнного стану, та з метою безпеки та збереження життя учасників судового процесу.

Наступне судове засідання було відкладено на 01.04.2022.

В судове засідання 01.04.2022 не з`явилися всі учасники справи. Від пердставника позивача надійшла заява, в якій він просив, у зв`язку з необхідністю додаткового чсу для надання доказів та пояснень по справі відкласти розгляд справи на іншу дату.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому процесуальним законом порядку. Причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою суду від 01.04.2022 розгляд справи відкладено на 20.04.2022.

Судове засідання 20.04.2022 за участю відповідача та його представника було відкладено на 13.05.2022, для надання можливоості провести звірку з банківськими рахунками та дослідити деякі документи.

26.04.2022 представника позивача АТ КБ "ПриватБанк" надав суду відповідь на відзив.

В подальшому судові засідання двічі, а саме 13.05.2022 та 08.06.2022 відладалися за клопотанням відповідача.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що до позовної заяви позивачем було долучено клопотання про розгляд справи без участі представника банку. Однак у подальшому позивач подав клопотання (Вх.№ЕП-293/22 від 31.03.2022) про відкладення розгляду справи. Таке клопотання було задоволено судом та розгляд справи було відкладено на 13.05.2022. Станом на 08.06.2022 клопотання щодо розгляду справи без участі представника позивача, клопотання про відкладення судового засідання, чи повідомлення про причини неявки позивачем не надано.

У зв`язку з наведеним судове засідання відкладено на 28.06.2022.

21.06.2022 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гресько В.В. надав заперечення на відповідь на відзив, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Також долучив контррозрахунок

У зв`язку з відпусткою судді, судове засідання 28.06.2022 не відбулося, та було відкладено на 18.07.2022.

Судове засідання 18.07.2022, за участю відповідача та його представника було відкладено на 01.08.2022, у зв`язку з клопотанням представника позивача, про відкладення.

26.07.2022 року від представника позивача АТ КБ "ПриватБанк" надійшли письмові пояснення на заперечення, які є аналогічними до змісту відповіді на відзив.

В судове засідання 01.08.2022 з`явилися відповідач та його представник.

Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не повідомив, разом з тим, 27.07.2022 від представника позивача ОСОБА_2 надійшли пояснення на заперечення, в яких вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

У зв`язку з необхідність дослідити виписки по кредитному рахунку відповідача, розрахунок та контррозрахунок у судовому засіданні було оголошено перерву до 16.08.2022.

В судове засідання 16.08.2022 з`явилися відповідач та його представник, надали пояснення по суті позовних вимог.

Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, згідно якого, судову повістку отримано банком 01.08.2022. Причини неявки не повідомив.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливіть завершення розгляду справи без участі представника позивача.

В судовому засіданні 16.08.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що ОСОБА_1 , звернувся до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписавзаяву б/н від 14.01.2013.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання Банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом заяві.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком.

При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.2.3, 2.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку.

З посиланням на порушення відповідачем ст.ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України позивач зазначає, що станом на 10.01.2021 ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 19600,01 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15845,49, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3754,52 грн, які в добровільному порядку відповідач не сплачує, у зв`язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Просить, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі.

Правова позиція відповідача викладена у відзиві на позов.

Відповідач скористався своїм процесуальним правом, 01.03.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що копії додатків, а саме Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, що долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, підписів відповідача не містять, що свідчить про недоведеність факту ознайомлення відповідача саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил розумів Відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказаний документ станом на момент укладення угоди містив умови, зокрема й щодо сплати відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафів).

Вважає, що Банком не дотримано вимог, передбачених ч.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженим банк.

Окрім цього вважає, що відсутні правові підстави щодо стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками.

Розрахунок заборгованості не може слугувати підставою для стягнення з відповідача заборгованості, так як вона є необґрунтованою.

Правова позиція позивача викладена у відповіді на відзив.

26.04.2022 представник позивача надав суду відповідь на відзив, де зазначив, що Правила надання банківських послуг і Умови їх надання є публічною афертою, що містять умови і правила надання послуг банком його клієнтам. Клієнт отримує доступ до всіх без винятку послуг банку. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг і у заяві зазначено, що відповідач ознайомлений і згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі і з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Також зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови і правила в письмовому вигляді. Підписавши вищезазначену заяву відповідач погодився на укладення кредитного договору і його посилання на не ознайомлення його з вищезазначеними документами не відповідає дійсності. Позивач забезпечив відповідачу можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний ОТП - пароль. Оскільки діючим законодавством не передбачено обов`язку кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування є фактичне прийняття пропозиції до укладення договору дією (отримання кредиту і сплата ним періодичних платежів). Отже, кредитний договір укладено відповідно до вимог діючого законодавства. Позивачем була надана копія анкети-заяви від 14.01.2013, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. З анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач висловив згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» і особистим підписом засвідчив, що згоден з тим, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Також позивачем надано Витяз з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку в розмірі 3,6 % (43,2 % на рік), вказано розміри комісії і штрафів тощо. Тобто сторонами при укладенні кредитного договору були обговорені всі істотні умови. Суду надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується те, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт і відповідач користувалася грошима, отримував кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже і отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості і наданої виписки про рух кощтів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за кредитним договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, всі операції за картковим рахунком. Враховуючи вищевикладене вбачається, що правовідносини між сторонами тривають і належним чином зобов`язання відповідачем за кредитним договором не виконані. Позивачем надано наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, довідку щодо виданих кредитних карток відповідачу, довідку про зміну кредитного ліміту, виписку по рахунку. Вказані документи підтверджують чинність редакції Умов та правил надання банківських послуг, а також укладення саме кредитного договору і його подальше виконання, а не лише звернення відповідача до банку з метою подальшого укладення кредитного договору. Згідно виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку і вказані операції по рахунку підтверджують надання банком кредитного ліміту, його використання відповідачем і сплату відсотків за його використання.

Позивач зазначає, що користуючись кредитними коштами відповідачу було добре відомі і зрозумілі умови договору, тому його твердження щодо незнання тарифів, умов і правил не відповідають дійсності. Відповідач частково сплачував заборгованість за кредитним договором. Згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, в тому числі і щодо сплати процентів, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування і визнав свої зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку з цим посилання відповідача на те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не мають прийматися судом до уваги. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заперечення на відповідь на відзив

Представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому заперечував проти позову посилаючись на підстави, що викладені ним у відзиві, щодо умов укладення договору. Окрім цього, просив суд, при визначенні розміру заборгованості, звернути увагу на виписку по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 у сукупності з іншими доказами, згідно яукої вбачається, що у позивача відсутня заборгованість з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а навпаки наявна переплата за тілом кредиту на підтвердження чого долучив також котррозрахунок боргу. Зазначив, що розразунок забогованості, долучений до матеріалів справи не може вважатися належним доказом заборгованості відповідача, оскільки до нього не включені всі операції по картковому рахунку, зокрема , ті операції, які проведені банком з метою списання відсотків закористування кредитними кошиттами, суми пені, штрафів, комісії, інші витрати, які стягувалися банком та не були обумовлені кредитним договором. Окрім того зазначив, що у відповідача не тільки відстутня заборгованість за тілом кредиту, а й наявна переплата за тілом кредиту. Просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 14.01.2013 відповідачем заповнена та підписана Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за якою відповідач висловив згоду, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між відповідачем та Банком договір про надання банківських послуг (а.с. 18).

Відповідно до довідки Банку відповідачу в межах підписаного договору про надання банківських послуг №б/н від 14.01.2013 було видано декілька кредитних карт, а саме: 04.08.2016 кредитну картку № НОМЕР_1 з терміном дії до 09/18, яка в подальшому перевипускалась, в останнє відповідачу 03.08.2021 було видано кредитну картку № НОМЕР_2 із строком дії до 01/24 (а.с.23).

03.08.2020 ОСОБА_1 було підписано із позивачем паспорт споживчого кредиту із наступними умовами кредитування: ліміт кредиту - до 50 000 грн / до 75 000 грн; строк дії договору - 12 місяців з пролонгацією; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; пільговий період - до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); мета отримання споживчі потреби; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом (на картковий рахунок); процентна ставка у межах пільгового періоду - 0,00001% річних; процентна ставка за межами пільгового періоду, відсотків річних - 42% / 40,08% ; базис розрахунку процентної ставки : виходячи з 360 днів у році; тип процентної ставки - фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит); орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 20000,00грн / 20240,00грн ; реальна річна процентна ставка, відсотків річних за умови отримання готівкових коштів з використанням кредитної картки та користування поза межами пільгового періоду і погашення кредита мінімальними платежами -51,09% / 51,76%; порядок повернення кредиту - щомісяця 1-го числа календарного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн; процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту - 84,00% / 81,60%.

Підписані відповідачем умови споживчого кредиту (паспорт споживчого кредиту) також містять наступні застереження:

- умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача, з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо;

- споживач підтверджує, отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних споживачем умом кредитування;

- споживач підтверджує отримання усіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для споживача, в тому числі у разі невиконання споживачем зобов`язань за таким договором.

Вказаний паспорт споживчого кредиту було підписано цифровим власноручним підписом, шляхом створення власноручного підпису фізичної особи на екрані електронного сенсорного пристрою. (а.с. 19-20).

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 при видачі кредитної картки № НОМЕР_3 було встановлено кредитний ліміт 5000 грн, який у подальшому неодноразово змінювався та з 06.08.2020 кредитний ліміт дорівнює 0,00грн (а.с. 22).

За випискою з карткового рахунку відповідача за період з 12.08.2015 по 01.09.2021 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами Банку, періодично сплачуючи заборгованість за наданим кредитом. Загалом ОСОБА_1 , в період всього часу користування картоковим рахунком було фактично використано кошти (шляхом зняття готівки, розрахунків в магазинах тощо) на суму 41185,27грн, і при цьому погашено заборгованості на загальну суму 59048,41 грн (а.с 14-17).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 10.11.2021 становить 19600,00грн, яка складається з наступного: 17868 - заборгованість за тілом кредиту; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3754,52 грн (а.с. 12-13).

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс https://privatbank.ua/terms (а.с.27-52).

Щодо клопотання позивача про огляд вебсайту, яке долучено до позовної заяви, а саме про огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному вебсайті АТ КБ "Приватбанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: "Архів договорів", перейти за посиланням "більше", обрати сторінку №4, повний текст за посиланням "Повний договір (актуальний на 01.09.2017)", розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 255-277 повного договору, то таке не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За приписами ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Положеннями ч.7 ст.85 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Позивачем до позову додані роздруковані Умови та Правила надання банківських послуг, що діяли на момент підписання договору, як зазначено позивачем в позові, що містять, в тому числі, розділ 2.1.1, які досліджені судом під час розгляду справи, а необхідність встановлення та фіксування змісту таких Умов та Правил через їхній огляд на вебсайті позивачем в клопотанні не обґрунтована та судом не вбачається.

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг від 14.03.2013, отже є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 14.01.2013 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк».

У заяві зазначено, що відповідач, зокрема, згоден з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Зобов`язується ознайомитись з наданням банківських послуг, розміщеними на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua.

З довідки наданої позивачем, вбачається що відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт 5000 грн, який у подальшому неодноразово змінювався.

Відповідно до довідки Банку відповідачу в межах підписаного договору про надання банківських послуг №б/н від 14.01.2013 було видано декілька кредитних карт, а саме: 04.08.2016 кредитну картку № НОМЕР_1 з терміном дії до 09/18, яка в подальшому перевипускалась, в останнє відповідачу 03.08.2021 було видано кредитну картку № НОМЕР_2 із строком дії до 01/24 До позовної заяви позивач додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, ОСОБА_1 станом на 10.11.2021 має заборгованість загальна сума якої становить 19600,00грн, яка складається з наступного: 17868 - заборгованість за тілом кредиту; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3754,52 грн.

Позивач, використовуючи своє диспозитивне право, просить у позові стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту на загальну суму 19600,00грн та заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 3754,52 грн.

Досліджуючи узгоджений між сторонами зміст умов договору, суд зазначає про таке.

Відповідно до частин 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Так, відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 14.01.2013, згідно якої йому було відккрито кредитний рахунок та видано кредитну карту.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.01.2013 посилався на Витяг з Тарифів Банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

При цьому, зважаючи на значний об`єм публічної інформації щодо Тарифів з використанням різного типу кредитних карток та щодо Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному вебсайті Приват Банку, які не є сталими, з огляду невручення під підпис клієнту Пам`ятки про умови кредитування з використанням певного виду платіжної картки, у суду є обґрунтовані сумніви, що саме додані до позову та розміщені на офіційному вебсайті АТ «КБ ПриватБанк» Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та витяг з Тарифів, на підставі яких позивачем встановлено порушення договірних зобов`язань та зроблено розрахунок боргу, ОСОБА_1 розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву.

Велика Палата Верховного Суду у постанові 03 липня 2019 року при розгляді справи № 342/180/17 у подібних правовідносинах зазначила, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом.

У вказаній постанові Верховний Суд також зробив висновок, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 191/2648/17 також враховані висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, та вказано, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на вебсайті позивача за відсутності доказів, про ознайомлення з ними позичальника не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відтак, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем КБ «ПриватБанк» дотримані вимоги закону щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника ОСОБА_1 від 14.01.2013, яка додана до позовної заяви і містить особистий підпис відповідача, не визначені умови договору щодо процентної ставки за кредитом.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, ставку відсотків за кредитом.

Отже, слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості по процентах за користування кредитом, через відсутність передбаченого обов`язку відповідача щодо їхньої сплати позивачу.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, Банк вправі би був ставити питання про стягнення у примусовому порядку з ОСОБА_1 фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто заборгованості за тілом кредиту.

Із наданої банком виписки виписки з рахунку ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 в період всього часу користування картоковим рахунком було фактично використано кошти (шляхом зняття готівки, розрахунків в магазинах тощо) на суму близько 41185,27грн, і при цьому погашено заборгованості на загальну суму 59048,41 грн, що є значно більше ніж фактично отримана сума.

При цьому з розрахунку заборгованості та виписки чітко видно, що банк в період строку дії карток та встановлення на них кредитного ліміту формував так зване «тіло кредиту» накопичувальним способом, включаючи до суми фактично використаних позичальником коштів нараховані щомісячні проценти та страхові платежі. При цьому, в кожному наступному місяці проценти знову нараховувались на утворене в такий спосіб тіло кредиту, до якого увійшли попередні відсоткові нарахування та страхові платежі і т.д. Тобто в такий спосіб Банк нараховує проценти не лише на фактично використані позичальником кредитні кошти, а й на проценти за користування ними та на страхові платежі, які списувались Банком з кредитного ліміту та включались до суми використаних коштів.

Відтак за своєю суттю прострочене тіло кредиту, на яке вказує позивач у своїй позовній заяві, є фактично завуальованими відсотками за користування кредитними коштами та різними видами комісій, що однак аж ніяк не може вважатися наданими позичальнику в користування кошти.

Враховуючи, що стягненню з відповідача може підлягати виключно сума безпосередньо отриманих коштів, і згідно наданих же самим позивачем документів відповідачем сплачено на погашення боргу більше коштів ніж фактично отримано, а також те, що в підписаних відповідачем документах відсутня регламентація складових частин поняття «прострочене тіло кредиту», суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що прострочене тіло кредиту є складовою частиною саме фактично отриманих відповідачем кредитних коштів, як і наявність взагалі заборгованості за тілом кредиту, а тому заборгованість за простроченим тілом кредиту також до стягнення не підлягає.

З урахуванням наведеного, в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити за недоведеністю.

Інший висновок не відповідав би з`ясованим обставинам, а також принципу справедливості, добросовісності, розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар.

Судові витрати у справі слід покласти на позивача.

Судові витрати.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, витрати позивача по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 279, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.01.2013 в сумі 19 600,01грн відмовити.

Витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2270,00грн залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 22.08.2022.

Суддя Роман ДЖУС