ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого- судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2018 року публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» (в подальшому змінено організаційно-правову форму на АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, мотивуючи його тим, що ними надаються послуги з розподілу та постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Особовий рахунок було відкрито на відповідача ОСОБА_1 , яка є власником вищевказаного житлового приміщення, яке лічильником газу не оснащене, у зв`язку з чим кількість спожитого природного газу за спірною адресою визначається за нормами споживання, виходячи із кількості зареєстрованих осіб.

Вказували, що їм стало відомо, що з 22 липня 2013 року кількість зареєстрованих в квартирі збільшилася на три особи, про що відповідачем своєчасно АТ Дніпрогаз повідомлено не було, що у свою чергу є порушенням пункту 7 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС, про що 04 червня 2018 року, було складено акт про порушення №83.

Зазначали, що сам споживач проти факту вчинення правопорушення не заперечував, в акті будь-яких зауважень не зазначав, на засідання комісії 18 червня 2018 року, на якому було визнано обґрунтованим акт про порушення, не з`явилася. На підставі вказаного акту, комісією було складено акт-розрахунок, відповідно до якого було розраховано необлікований обсяг спожитого природного газу за граничними об`ємами, встановленими додатком 15 до Кодексу ГРС за цінами закупівлі газу у вищевказаному періоді для потреб виробничо-технологічних витрат, який склав 1 094,5 м2 за період з 27 листопада 2015 року по 31 травня 2018 року на загальну суму 9 841,96 грн., які просили суд першої інстанції стягнути на власну користь.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року позов задоволено.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що її, як відповідача, не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи та про наявність відповідного спору. Відповідне рішення є суперечливим, оскільки з нього не можливо встановити порядок його ухвалення, а саме в порядку проведення заочного провадження чи спрощеного провадження без виклику сторін. Сам позов вважає необґрунтованим та безпідставним, зважаючи на те, що акт про порушення від 04 червня 2018 року не містить номеру, складений за її відсутності та підпису, наявний в акті підпис їй не належить. Вказує, що нею сплачувалися кошти за спожиту послугу за всіх зареєстрованих до моменту отримання субсидії, що підтверджується відповідними квитанціями. Сам розрахунок суми донарахованого природного газу складений з порушенням вимог розділу ХІ п.11 п.п.3 Кодексу ГРС, а ціни на газ для розрахунку не відповідають цінам для споживачів, розрахунок не враховує платежі, які надходили на рахунок під час дії субсидії.

Позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якої просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що відповідачем у відповідності до вимог закону не було повідомлено ПАТ Дніпрогаз про зміну кількості зареєстрованих осіб, що і стало підставою для складення акту про порушення в присутності споживача про що свідчить відповідний підпис в акті, при цьому належних доказів на спростування факту належності підпису відповідачу останньою надано не було. Зауважує, що вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу, тобто не за цінами природного газу для побутових споживачів. Вказує, що відповідно до пп.4 абз.3 п.11 гл.5 розд. ХІ Кодексу ГРС, при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму газу пільги та субсидії, на які має побутовий споживач, не враховуються. Зазначає, що питання здійснених споживачем оплат за поставлений природний газ за нормами споживання, виходячи з розрахунку реальної кількості зареєстрованих осіб та здійснених нарахувань у спірний період, не спростовує факту самого порушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом та це підтверджується матеріалами справи, що відповідач є незареєстрованим власником квартири, розташованої в АДРЕСА_1 .

В липні 2013 року за вказаною адресою було зареєстровано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою №7812 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04 червня 2018 року (а.с.8).

04 червня 2018 року АТ Дніпрогаз було складено акт про порушення №83, в якому зазначено, що оператором ГРМ виявлено факт використання природного газу споживачем у випадках коли споживачем (за відсутності лічильника) протягом місяця з дати настання змін видів споживання не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються видів споживання газу, а саме 3 осіб з 22 липня 2013 року.

Вказаний акт підписаний споживачем ОСОБА_5 , будь-які зауваження в акті про порушення відсутні (а.с.5).

Рішенням засідання комісії з розгляду актів порушення Оператора ГРМ АТ Дніпрогаз розглянуто акт про порушення від 04 червня 2018 року №83, оформленим протоколом від 18 червня 2018 року, який задоволено в повному обсязі.

На підставі акта про порушення від 04 червня 2018 року №83 складено розрахунок необлікованого об`єму природного газу на 31 травня 2018 року 1094,50 м3 донараховано за 2 особи з 7 листопада 2015 року (а.с.10, 6).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у порушення вимог Кодексу ГРС у встановлений законом строк не повідомив про зміну кількості зареєстрованих осіб в спірному помешканні осіб, за вказаним фактом 04 червня 2018 року було складено акт про порушення № 83, зауваження до якого відповідачем не вносилися, який засіданням комісії від 18 червня 2018 року було визнано обґрунтованим та задоволено в повному обсязі, розраховано вартість донарахованого обсягу природного газу за період з 27 листопада 2015 року по 31 травня 2018 року, що складає 9 841,96 грн., що підтверджується актом-розрахунком №563 від 18 червня 2018 року, які добровільно сплачені відповідачем не були, а тому підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про оплату житлово-комунальних послуг», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно п.3 Глави 1 Розділу I Кодексу Газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС), затвердженим Постановою № 2494 Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Відповідно до п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

Споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті.

Пункт 7 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС відносить до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, використання газу побутовим споживачем (за відсутності лічильника) у випадках, коли споживачем протягом місяця з дати настання відповідних змін не було письмово повідомлено Оператор ГРМ про зміни, що стосуються збільшення опалювальної площі та збільшення кількості осіб, зареєстрованих на об`єкті побутового споживача, визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дати, коли відбулись такі зміни, а в разі неможливості встановлення цієї дати - за останні 6 місяців.

Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Згідно п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт - розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Так, як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач ОСОБА_1 є незареєстрованим власником квартири АДРЕСА_2 . В липні 2013 року за вказаною адресою було зареєстровано трьох осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою № 7812 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04 червня 2018 року.

У зв`язку з виявленими у позивача порушеннями, на підставі п.1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, представниками ПАТ «Дніпрогаз», як оператором ГРМ, 04 червня 2018 року було складено акт про порушення № 83.

Вказаний акт, всупереч доводів апелянта, містить підпис відповідача, при цьому, будь-яких зауважень під час його підписання останнім не внесено.

Отже, відповідачу ОСОБА_1 про складення відповідного акту було відомо, оскільки остання була присутня під час його складення, та крім того, повідомлена і про подальший розгляд відповідного акту комісією, із зазначенням дати та часу проведення засідання та номерів зв`язку з АТ Дніпрогаз, в той же час, правопорушник на засідання комісії не з`явилася, додаткові пояснення чи документи позивачу нею не надавалися.

18 червня 2018 року протоколом засідання комісії АТ «Дніпрогаз» було розглянуто акт про порушення від 04 червня 2018 року №83, який задоволено в повному обсязі та у зв`язку з чим було складено розрахунок необлікованого об`єму природного газу до 01 числа місяця складає 31 травня 2018 року 1094,50 м3 та донараховано за 2 особи з 7 листопада 2015 року.

В той же час, відповідний рахунок оплачено відповідачем не було.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи беззаперечні докази збільшення кількості зареєстрованих в належній відповідачу квартирі, а саме до 3 осіб, зважаючи на те, що доказів на підтвердження повідомлення АТ Дніпрогаз про зміну кількості зареєстрованих у спірному приміщенні надано не було, які б спростували факт порушення відповідачем вимог Кодексу ГРС, що у свою чергу б свідчило про безпідставність складення акту про порушення та здійснення донарахування об`єму спожитого природного газу, надано не було, колегія суддів з відповідача необлікованого об`єму природного газу за період з 27 листопада 2015 року по 31 травня 2018 року в розмірі 9 841,96 грн.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо невірного розрахунку необлікованого об`єму природного газу, наданого позивачем, зважаючи на те, що у разі порушення норм Кодексу ГРС необліковані спожиті об`єми газу у відповідності до вимог пункту 7 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС обраховуються не у відповідності до норм споживання природного газу населенням, а саме за граничними об`ємами споживання природного газу з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дати, коли відбулись такі зміни, а в разі неможливості встановлення цієї дати - за останні 6 місяців.

Розмір граничних об`ємів споживання природного газу населенням визначені в додатку 15 Кодексу ГРС та відповідає, наведеним у розрахунку позивача, отже підстави сумніватися в його розрахунку відсутні.

Доводи апелянта щодо здійснення систематичних оплати за послуги з газопостачання з розрахунку усіх зареєстрованих осіб свого підтвердження не знайшли, зважаючи на те, що надані відповідачем квитанції про оплату є вибірковими та повністю не охоплюють період нарахування необлікованого спожитого газу, зокрема надано квитанції за листопад-грудень 2015 року, жовтень-листопад 2016 року, березень-квітень 2017 року та жовтень 2017 року, інші квитанції містять відомості щодо платежів за 2014 рік, за інший період інформація щодо оплат відсутня, що позбавляє можливість суд пересвідчитись не тільки в розмірі сплаченої соціальної норми, а й систематичності такої сплати.

Крім того, звертає увагу апелянта, що відповідно до пп.4 абз.3 п.11 гл.5 розд.ХІ Кодексу ГРС, при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму газу пільги та субсидії, на які має побутовий споживач, не враховуються

В той же час, колегія суддів не залишає поза увагою доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права, зокрема доводи апелянта щодо неповідомлення його судом першої інстанції про дату, час та місце судового засідання, що у свою чергу, в силу п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Так, однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін ? одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно частини 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 1 ст.187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема: 1) найменування суду, прізвище та ініціали судді, який відкрив провадження у справі, номер справи; 2) найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб); 3) предмет та підстави позову; 4) за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа; 5) дата, час і місце підготовчого засідання, якщо справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження; 6) дата, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, якщо справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; 7) результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін; 8) строк для подання відповідачем відзиву на позов; 9) строки для подання відповіді на відзив та заперечень, якщо справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження; 10) строк надання пояснень третіми особами, яких було залучено при відкритті провадження у справі; 11) веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається.

Частиною 4 статті 187 ЦПК України встановлено, якщо суд в ухвалі про відкриття провадження у справі за результатами розгляду відповідного клопотання позивача вирішує розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд визначає строк відповідачу для подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, який не може бути меншим п`яти днів з дня вручення ухвали.

Згідно ч.2 ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (ч. 4 ст. 128 ЦПК України).

Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

При цьому, у відповідності до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 зроблено висновок, що "приписи ЦПК як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду".

Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року було відкрито провадження у дійсній справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Запропоновано відповідачу в строк в 15 днів з дня вручення (отримання) ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позов (а.с. 21).

20 березня 2019 року судом першої інстанції було постановлено рішення по суті про задоволення позову.

Здійснюючи дослідження матеріалів цивільної справи, колегія суддів дійшла висновку, що останні хоча і містять докази направлення відповідачу повідомлення про здійснення судового розгляду та копії позовної заяви, в той же час конверт було повернуто поштою до суду із відміткою про закінчення терміну його зберігання, що свідчить про неотримання відповідачем повного пакету документів, що свідчить про належне повідомленням останньої, судом інших заходів з метою повідомлення відповідача здійснено не було, що у свою чергу є порушенням права відповідача на подання відзиву та процесуальних строків на реалізацію дійсного права, а також таких основоположних принципів цивільного судочинства, як відкритості інформації щодо справи та змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, що у свою чергу є вагомим порушенням процесуальних прав самого відповідача, як учасника судового процесу, зокрема на її право на ознайомлення із юридичними вимогами позивача до неї та можливості здійснення власного судового захисту.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за її належного повідомлення, що є порушенням її процесуальних прав, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції на підставі п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі по суті позовних вимог.

В той же час, порушення судом першої інстанції норм процесуального права не спростовують правильність висновків суду першої інстанції по суті розгляду справи про що вже зазначалося колегією суддів, у зв`язку з чим, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав порушення норм процесуального права із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» грошові кошти в розмірі 9 841,96 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» судовий збір в розмірі 1 762 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2022 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.