КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження №22-ц/824/7452/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.,

суддів: Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Римаренко Ірини Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Подільського районного суду міста Києва Головчака М.М.,

у цивільній справі № 758/15245/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Подільського міськрайонного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, в якій просила суд: збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 510,00 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а в разі влаштування ОСОБА_3 до державного або комерційно закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу - до досягнення нею 23-річного віку; збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2510,00 грн. щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною 23-річного віку; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на навчання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 36 435,00 грн.

Обґрунтовувала позовні вимоги тим, що вона та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 25 лютого 2010 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 червня 2010 року між сторонами був укладений договір про сплату аліментів на дітей, визначення місця проживання дітей, здійснення права на особисте виховання дітей та участь в їх утриманні. За умовами договору сторони дійшли згоди, що розмір аліментів на двох неповнолітніх дітей в місяць буде становити 1 500,00 грн., тобто по 750,00 грн. на кожну дитину починаючи з дня укладення договору та його нотаріального посвідчення до досягнення кожною дитиною повноліття. У разу влаштування дітей до державного або комерційного закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, відповідач зобов`язується не припиняти виплату аліментів до досягнення дитиною 23-річного віку.

На момент звернення до суду донька ОСОБА_4 з 1 вересня 2018 року навчається у політико-правовому коледжі «АЛСКО». Згідно з контрактом загальна сума сплачених коштів становить 54870,00 грн. Сума за весь період навчання становитиме 72870,00 грн.

Крім того, позивач посилалася на погіршення її доходу у зв`язку із знеціненням національної грошової одиниці, витрат на утримання дітей, а саме: діти ростуть, розвиваються, їм потрібно різноманітно харчуватися, купувати одяг, взуття, засоби гігієни та інше, тому виникає необхідність встановити більший розмір аліментів. У зв`язку з чим просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів - задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення нею 23-річного віку у разі продовження навчання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на навчання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 36 435,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання повнолітньої доньки в сумі 36 453,00 грн., відповідач в особі свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою, за результатами розгляду якої просив рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року в цій частині скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат відмовити.

Вказуючи, що оплата навчання не є додатковими витратами на дитину, навчання з метою здобуття професійної освіти не відноситься до особливих обставин, які передбачають стягнення додаткових витрат на утримання дитини. У випадках коли повнолітня дитини потребує допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею 23 років, правила ст.185 СК України не підлягають до застосування, а слід застосовувати ст.199 СК України, що й було зроблено при задоволенні позовної вимоги позивача про стягнення аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_4 . Сам по собі факт оплати позивачем витрат на навчання дитини до досягнення нею повноліття не робить такі витрати додатковими у розумінні ст.185 СК України, посилаючись при цьому на правову позицію висловлену Верховним Судом в постанові від 26 серпня 2020 року у справі №336/1488/19.

Звертав також увагу, що між відповідачем та ОСОБА_2 не були узгоджені питання щодо навчання доньки у вказаному навчальному закладі.

ОСОБА_2 було подано відзив на апеляційну скаргу в якому, позивач вказувала на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін. Вказуючи, що вона відповідально ставиться до своїх материнських обов`язків, всіляко сприяє всебічному розвитку, навчанню та вихованню. В той час як батько дітей, відповідач по справі у навчанні та вихованні дітей участі не бере, за всі роки не оплачував відпочинок дітей, не здійснював оплату дитячого табору, на батьківські збори не з`являвся, класними керівниками та методистами контакти не підтримує, шкільним і студентським життям своїх дітей не цікавиться, оскільки постійно проживає в Росії (країні - агресорі). Не підтримує жодних контактів з дітьми, не усвідомлює своєї відповідальності, яка покладається на батька, не цікавиться потребами своїх дітей та не надає ніякої підтримки для забезпечення умов проживання у такий важкий час. Крім того, діти проживають не по місцю своєї реєстрації, є переселенцями. Чинне законодавство гарантує право дитини на достатній життєвий рівень та визнає обов`язок батьків забезпечити дитині гідні умови життя в тому числі фінансово. При цьому, законодавець не обмежує обов`язок батьків утримувати дитину лише сплатою аліментів, а й зобов`язує брати участь у додаткових витратах на дитину. Відповідач є працездатною людиною. Подаючи апеляційну скаргу не надав доказів щодо скрутного матеріального становища, а також довідок з медичних закладів, що підтверджує стан його здоров`я та інші істотні обставини. Відтак сума коштів визначених судом є реальною для сплати.

Відповідно до ч. 1. ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно доч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не містять у собі доводів щодо невідповідності висновків суду в частині задоволення вимог про збільшення розміру аліментів, то виходячи з положень ст. 367 ЦПК України судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, з 09 червня 2001 року сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 25 лютого 2010 році відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 80.

Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю.

15 червня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про сплату аліментів на дітей, визначення місця проживання дітей, здійснення права на особисте виховання дітей та участь в їх утриманні.

За умовами договору сторони дійшли згоди, що розмір аліментів на двох неповнолітніх дітей в місяць буде становити 1 500,00 грн., тобто по 750,00 грн. на кожну дитину починаючи з дня укладення договору та його нотаріального посвідчення до досягнення кожною дитиною повноліття. У разу влаштування дітей до державного або комерційного закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, відповідач зобов`язується не припиняти виплату аліментів до досягнення дитиною 23-річного віку.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1 вересня 2018 року навчається в приватному вищому навчальному закладі ТОВ «Політико-правовому коледжі «АЛСКО», зі спеціальності 081 «Право», напряму 08 право.

Згідно довідки ТОВ «Політико-правовому коледжі «АЛСКО» « 193 від 22 жовтня 2021 року, виданої ОСОБА_2 , про те, що вона фінансувала навчання своєї доньки ОСОБА_4 , 2003 р.н., в приватному вищому навчальному закладі ТОВ «Політико-правовому коледжі «АЛСКО», зі спеціальності 081 «Право», напряму 08 право, згідно з умовами контракту на надання освітньої послуги в наведених нижче розмірах:

За перший курс навчання з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року, згідно контракту сплачено 12 760,00 грн.

За другий курс навчання з 01 вересня 2019 року по 31 серпня 2020 року, згідно контракту сплачено 17 630,00 грн.

За третій курс навчання з 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2021 року, згідно контракту сплачено 20 780,00 грн.

За четвертий курс навчання з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року, згідно контракту сплачено 3 700,00 грн. (за період з 01 жовтня 2021 року по 30 червня 2022 року залишилось сплатити 18 000,00 грн.)

Загальна сума сплачених коштів станом на 22 жовтня 2021 року становить 54 870,00 грн.

Фінансових надходжень за навчання ОСОБА_4 за вказаний період від інших осіб не поступало.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У той же час мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить правових обгунтувань суду щодо підстав стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат на навчання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 36 435,00 грн. у відповідності до положень ст.185 СК України. Суд лише зазначає, що підлягає до стягнення Ѕ частина підтверджених позивачем витрат на навчання спільної з відповідачем дочки ОСОБА_4 .

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Згідно із ч.1ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Відповідного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 26 серпня 2020 року (справа № 336/1488/19).

При зверненні до суду з позовом, позивач вказувала, що нею були понесені додаткові витрати на доньку, обумовлені тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1 вересня 2018 року навчається в приватному вищому навчальному закладі ТОВ «Політико-правовому коледжі «АЛСКО», зі спеціальності 081 «Право», напряму 08 право.

Разом з цим, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні ст.185 СК України.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 28 лютого 2019 року у справі № 466/532/16-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 638/13860/16-ц, 16 жовтня 2019 року у справі № 219/1766/18 та від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18.

Також, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. При цьому неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині задоволення вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання повнолітньої доньки підлягає скасуванню, як таке що постановлено з порушенням норм матеріального права та постановленням нового у відповідності до положень ст. 367 ЦПК України про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог з зазначених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 367, 368,369, 374, 376, 382-384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Римаренко Ірини Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року в частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат на навчання повнолітньої доньки скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, за яким;

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення додаткових витрат на навчання повнолітньої дитини.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя - доповідач:

Судді: