Провадження №: 2-зз/755/5/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-1912 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 1452511, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 09 листопада 2004 року про арешт квартири АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2002 року у справі № 2-1912 вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на вказану вище квартиру, що належала ОСОБА_3 , матері заявника, та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності. Після смерті ОСОБА_3 заявник звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено через наявність арешту на квартиру.

Заявник зазначає, що рішення суду у справі, в рамках якої накладався арешт на квартиру виконано в повному обсязі, а тому відсутні підстави для подальшого існування вказаного арешту.

18 жовтня 2021 року, 16 листопада 2021 року, 05 січня 2022 року судом зроблено ряд запитів до архівного відділу Дніпровського районного суду міста Києва про витребування матеріалів справи

№ 2-1912/02, однак за вказаним номером справу ідентифікувати не вдалося.

06 січня 2022 року до суду надійшло клопотання заявника, в якому йшлося про те, що унікальний номер вказаної вище справи змінено з № 2-1912/02 на № 2-1615/03-ц. Також в клопотанні зазначено про витребування вказаної справи з архіву Печерського районного суду міста Києва.

11 січня 2022 року з метою перевірки наявності матеріалів цивільної справи за вказаним вище унікальним номером в архіві Дніпровського районного суду міста Києва, судом зроблено відповідні запити до архівного відділу суду.

Однак, справу № 2-1615/03-ц в архіві Дніпровського районного суду міста Києва також не знайдено.

04 лютого 2022 року від заявника ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про витребування матеріалів вказаної вище справи саме з архіву Печерського районного суду міста Києва.

14 лютого 2022 року судом зроблено запит до архіву Печерського районного суду міста Києва про витребування матеріалів справи № 2-1615/03-ц (№ 2-1912/02) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

До даного часу матеріали вказаної вище справи з архіву Печерського районного суду не надійшли.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 серпня 2022 року прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі

№ 2-1912 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

08 серпня 2022 року з архівного відділу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов супровідний лист, яким у провадження суду спрямовано копії ухвал від 12 червня 2002 року,

від 29 травня 2003 року у цивільній справі № 2-1285/2003 (2-1912/2002) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Також у супровідному листі зазначено, що матеріали справи № 2-1285/2003 знищені за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Дослідивши матеріали заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд приходить до таких висновків.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої 13 серпня 2020 року, у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис: тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження:

1452511, зареєстровано: 09 листопада 2004 року за № 1452511 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н, 12 червня 2002, Нарсуд, р-н Дніпровський, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20 червня 1994 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 та членам її сім`ї - ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2002 року у справі

№ 2-1912/2003 клопотання позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, накладено заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2002 року у справі

№ 2-1912/2003 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 за спричинену майнову шкоду суму у розмірі

1 996,00 грн, судові витрати - 59,50 грн, та за завдану моральну шкоду - 1 000,00 грн, а всього стягнуто - 3 055,50 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2003 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 червня 2003 року знято арешт з квартир АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали суду

від 12 червня 2002 року.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно із частиною четвертою статті 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Частинами дев`ятою-десятою статті 158 ЦПК України визначено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З аналізу вищенаведених обставин справи та норм закону, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих у справі № 2-1912 ухвалою суду від 12 червня 2002 року, оскільки такі заходи забезпечення позову були скасовані ще у 2003 році, на підставі ухвали суду від 06 червня 2003 року.

Крім того, слід зазначити про те, що ОСОБА_1 не є належним заявником у даній справі та немає правових підстав для звернення до суду з відповідною заявою, навіть у разі існування такого арешту, оскільки вказана особа не є стороною у справі № 2-1912, в рамках розгляду якої такий арешт накладався.

В такому випадку, у разі існування арештів або заборон на майно, власником якого є особа, що не володіла таким майном на момент накладення на нього відповідного обтяження, не позбавлена права звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Суд не вбачає взаємозв`язку також у існуванні арешту, накладеного на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2002 року, з розглядом справи № 2-1615/03, що розглядалася Печерським районним судом міста Києва, оскільки арешт, що накладався Дніпровським районним судом міста Києва скасовано тим же судом, після розгляду справи № 2-1912 по суті.

У інформаційній довідці з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підставою обтяження є саме ухвала суду від 12 червня 2002 року, а тому є всі підстави вважати, що ухвала суду від 06 червня 2003 року, якою такий арешт знято, до виконання не пред`являлася.

Підстави для повторного зняття арешту нормами ЦПК України не передбачені, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 158, 258, 260, 261, 352, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-1912 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 18 серпня 2022 року.

Суддя О.О. Хромова