Справа № 588/154/22
Провадження № 2/588/186/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у лютому 2022 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після смерті батька вона прийняла спадщину за заповітом. Зокрема 09.10.2020 вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Разом із тим, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована за вищевказаною адресою у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивачка зазначає, що вказана земельна ділянка була передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Люджанської сільської ради народних депутатів Тростянецького району Сумської області від 29.09.1993 за № 34,однак батько за життя не здійснив державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та не отримано державний акт на право власності.

З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивачка вимушена звернутися до суду.

Посилаючись на указані обставини, позивачка просить суд визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 та була передана у приватну власність ОСОБА_2 , на підставі рішення виконкому Люджанської сільської Ради народних депутатів Тростянецького району Сумської області від 29.09.1993 за № 34, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 02.02.2022 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 29.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивачка не з`явилася, але подала заяву у якій просить суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача також у судове засідання не з`явився та подав заяву, у якій просить суд справу розглядати без його участі, відзив на позовну заяву не має наміру подавати, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тростянець Сумської області (а.с. 5, 6, 13, 14).

Після смерті батька ОСОБА_2 , позивачка прийняла спадщину та 09.10.2020 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке було видане державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , а також зареєструвала своє право власності (а.с. 7-9).

Разом із тим, постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. від 09.10.2020 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а. с.11).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ураховуючи, що державним нотаріусом, відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернувся до суду.

Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 06.07.2022 за № 69386978, 69386999 наданих державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори Воропай В.В., після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа за № 218/2013, за заявою ОСОБА_1 та 22.04.2014 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Люджанської сільської ради, а також неотриману пенсію. Крім того, 09.10.2020 довидано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 30, 32-36).

Із заповіту посвідченого 06.04.2011 секретарем Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області Курмаковою Л.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 25, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким усе своє майно заповів позивачці (а.с. 31).

Отже, позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , а інших спадкоємців, крім позивачки, які б прийняли спадщину після його смерті судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

З архівного витягу, виданого Тростянецькою РДА Сумської області від 07.07.2020 за № 04-02/216, вбачається, що рішенням виконкому Люджанської сільської Ради народних депутатів Тростянецького району Сумської області «Про приватизацію земельних ділянок громадянами у приватну власність на території Люджанської сільської Ради» від 23.09.1993 за № 34, ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка для особистого підсобного господарства та будівництва, обслуговування приватного будинку (а.с. 10).

Згідно повідомлення наданого відділом у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 28.07.2020 за № 170/171-20 у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, на земельну ділянку, на ім`я ОСОБА_2 , на підставі рішення від 23.09.1993 за № 34 Люджанської сільської ради, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку на ведення особистого селянського господарства, факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку не встановлено (а.с. 12).

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності.

Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_2 , набула право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_1 , однак через відсутність правовстановлюючого документа позивачка, згідно із положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат», не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивачки, таке право у порядку спадкування за заповітом слід визнати за нею рішенням суду.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 та була передана у приватну власність ОСОБА_2 , на підставі рішення виконкому Люджанської сільської Ради народних депутатів Тростянецького району Сумської області від 29.09.1993 за № 34, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тростянець Сумської області.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Тростянецьким РВ УМВС України в Сумській області 06.12.1999, РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: Тростянецька міська рада Сумської області, адреса місцезнаходження: вул. Миру, 6, м. Тростянець, Сумська область, 42600, .

Суддя О. О. Огієнко