Провадження: 2/484/112/22
Справа: 484/3708/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Закревського В.І.

за участю секретаря судового засідання - Фартушняк Ю.М.,

за відсутності сторін та їх представників,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства "Калина", про визнання договорів недійсними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

20.09.2021р. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду його представник адвокат Доров А.О. із позовною заявою до ПСП "Калина" про визнання договорів недійсними та скасування рішення, в обгрунтування якої зазначив, що позивач є власником трьох земельних ділянок для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 7,2704 га, кадастровий номер :04:000:0188, реєстраційний номер: 54, площею 7,2702 га, кадастровий номер :04:000:0193, реєстраційний номер: 54, та площею 10,8055 га, кадастровий номер :04:000:0187, реєстраційний номер: 54, що розташовані в межах території Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

01.09.2016р. позивач передав вказані земельні ділянки в оренду відповідачу, уклавши відповідні договори оренди земельних ділянок строком до 01.09.2023 року. Відповідно до п. 2.3 вказаних договірів оренди, які за змістом є тотожними, оренда земельної ділянки може бути припиненою у будь-який час за взаємною згодою обох сторін. Сторони не мають права в односторонньому порядку відмовитись від виконання умов договору оренди. Орендна плата була сплачена наперед відповідачем позивачу за користування вказаними земельними ділянками у сумі 336 000,00 грн. згідно видаткового касового ордеру від 03.09.2016р., у сумі 84 000,00 грн. згідно видаткового касового ордеру від 11.11.2016р. та у сумі 2000,00 грн. згідно видаткового касового ордеру від 15.11.2018р. Зі змісту п. 2.2 зазначених договорів оренди земельних ділянок від 01.09.2016р. вбачається, що виплачену орендну плату необхідно індексувати до рівня інфляції валюти України. Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено обчислення розміру орендної плати за землю, здійснювати з урахуванням індексів інфляції. Відповідно до офіційної інформації з сайту Міністерства фінансів України, індекс інфляції починаючи з 2016 року зростав. Так, наприклад, за 2016 рік він складав 112,4, за 2017 рік - 113,7.

Звернувшись до відповідача з питанням збільшення виплати орендної плати враховуючи індекс інфляції, керівник ПСП "Калина" повідомив, що не може переглянути розмір орендної плати за чинними договорами оренди від 01.09.2016р. і запропонував підписати угоду про продовження строку їх дії ще на 11 років. Лише після цього він здійснить доплату орендної плати. Приймаючи до уваги, що позивачу необхідні були кошти на придбання будинку та автомобілю він погодився підписати 07.06.2019р, як він вважав угоду про продовження договорів оренди на вищевказані земельні ділянки з метою отримання орендної плати. Після її підписання відповідачем було виплачено готівкою додаткову орендну плату в сумі 120 000 грн. згідно видаткового касового ордеру від 07.06.2019р. Будь-яких заяв, додаткових угод про розірвання трьох договорів оренди від 01.09.2016р., строк дії яких закінчується 01.09.2023р. позивач не підписував. Прочитавши умови підписаних договорів від 07.06.2019р. позивач виявив недоплату орендної плати за користування трьома земельними ділянками в розмірі 422 003, 00 грн. та звернувся по правову допомогу, де і дізнався, що ним було не продовжено строки оренди земельних ділянок, а укладено договори про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (Емфітевзис), які були зареєстровані 22.07.2019р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №№ 32570653, 32570269, 32569509 та якими обмежено його право на розпорядження та користування вказаними земельними ділянками. Відповідач набув право на відчудження права користування земельними ділянками позивача третім особам.

Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що він під час укладання оспорюваних договорів припустився помилки, вважаючи що вони домовились про продовження терміну дії догорів оренди ще на 11 років з метою отримання грошових коштів за рахунок індексації за договорами оренди земельних ділянок від 01.09.2016р., а тому керуючись ст.ст. 203, 229-233 ЦК України, правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 03.10.2018р. у справі №759/17065/14-ц, від 04.12.2019р. у справі №917/1739/17, Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019р. у справі №265/6582/16-ц, від 12.06.2019р. у справі №487/10128/14-ц, від 11.09.2019р. у справі №487/10132/14-ц, від 25.06.2019р. у справі №924/1473/15, просив суд визнати договори про надання права користування чужою земельною ділянкою дял сільськогосподарських потреб (емфітевзис), укладеними між позивачем та відповідачем 07.06.2019р. недійсними, скасувати рішення державного реєстратора Врадіївської районної державної адміністрації про деражвну реєстрацію прав та обтяжень у зв`язку з правом користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) та стягнути судові витрати за подання позовної заяви в сумі 1816 грн. і заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн.

21.09.2021 року ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Фортуни Т.Ю. задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії. Цією ухвалою суду заборонено державному реєстратору, іншим уповноваженим законом особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження права користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області: кадастровий номер :04:000:0188, площа 7,2704 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 54; кадастровий номер :04:000:0193, площа 7,2702 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 54; кадастровий номер :04:000:0187, площею 10,8055 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 54, та заборонено Приватному сільськогосподарському підприємству «Калина», , та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження права користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області: кадастровий номер :04:000:0188, площа 7,2704 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 54; кадастровий номер :04:000:0193, площа 7,2702 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 54; кадастровий номер :04:000:0187, площею 10,8055 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 54.

21.09.2021 року ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Фортуни Т.Ю. позовну заяву залишено без руху в зв`язку з несплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

04.10.2021 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про виконання ухвали судді від 21.09.2021 року та надано квитанцію про сплату судового збору за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 908 грн.

23.10.2021 року ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Фортуни Т.Ю. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та надано строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив.

11.11.2021 року на адресу суду від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого вказано, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню, оскільки сам позивач був ініціатором спочатку договорів оренди земельних ділянок для ведення товарного сільського господарського виробництва в межах території Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з кадастровими номерами: :04:000:0188, :04:000:0193, :04:000:0187, що йому належать на праві приватної власності, та однієї земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0261, площею 7,2800 га, що належала його дочці ОСОБА_2 , від імені якої діяла його дружина ОСОБА_3 , від 01.09.2016 року строком на 7 років, а потім і договорів про надання права користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 07.06.2019р. та від 04.11.2019р. відповідно вже строком на 11 років та 47 років з дати державної реєстрації. Так позивач та його дружина за чотири земельні ділянки наперед отримали орендну плату за користування земельними ділянками по договорам оренди на загальну суму 442 000,00 грн., що підтверджено видатковими касовими ордерами від 03.09.2016р., від 11.11.2016р. та від 15.11.2018р. Згідно видаткового касового ордеру від 07.06.2019р. позивач та його дружина також наперед отримали кошти за договорами про надання права користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) в сумі 120 000,00 грн. Отже, вказані договори були укладені з дотриманням усіх вимог діючого законодавства, позивач знав про наслідки укладання договору користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і отримав за це грошові кошти. Таким чином, на підставі викладеного та враховуючи неправомірні та безпідставні вимоги позивача, відповідач вбачає спроби та наміри останнього відмовитись від зобов`язань за договорами емфітевзису в односторонньому порядку, порушуючи вимоги ст.ст. 626, 627, 629 ЦК України, оскільки в цих договорах не міститься підстав для їх розірвання, які зазначені позивачем у позові, та які не містяться і нормах ст.ст. 407-412 ЦК України.

19.11.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, яка по суті підтвердила обгрунтування позовних вимог та в якій представником позивача вказано, що вказані договори емфітевзису підписувалися терміново без роз`яснення положень ст.ст. 407-412 ЦК України всупереч вільного волевиявлення учасника правочину, що є наслідком визнання їх недійсними. Щодо отримання коштів, то позивач вважав їх орендною платою за користування земельними ділянками виплачену наперед за діючими договорами оренди з урахуванням індексу інфляції. На неодноразові звернення позивача щодо припинення договорів емфітевзису за згодою сторін шляхом укладання договору про їх розірвання відповідач жодної відповіді чи згоди на це не надав.

07.12.2021 року на адресу суду від відповідача надішла відповідь на заперечення позивача на відзив відповідача, за яким вказано, що сторони у добровільному порядку уклали договори емфітевзису, вільно ознайомилися з його умовами, наклали підписи на примірники договорів, передали і отримали у користування вказані земельні ділянки, отримано кошти та матеріальні цінності (зерно, зерновідходи) та проведено державну реєстрацію договорів. Звернення позивача до відповідача мало місце в усному порядку 15.06.2021 року і стосувалося лише вимагання додаткових грошових виплат за договором емфітевзису, а ніяк не містило претензій чи заперечень проти природи, предмету та умов вказаних договорів, на підтвердження чого надано аудіозапис розмови між сторонами на СД-диску від 15.06.2021р.

Підготовче судове засідання неодноразово відкладалося за клопотаннями представників сторін.

Указом Президента України № 111/0/15-22 від 15.02.2022 року "Про відрядження судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Фортуни Т.Ю. до Ленінського районного суду міста Миколаєва для здійснення правосуддя", суддю Фортуну Т.Ю. згідно наказу №78/ос від 01.03.2022р. відряджено до Ленінського районного суду міста Миколаєва для здійснення правосуддя строком на один рік із 1 березня 2022 року. Тому, зазначений головуючий суддя не зможе приймати участь у розгляді вказаної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі розпорядження керівника апарату Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.03.2022 року №60 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи", з метою дотримання передбачених цивільно-процесуальним законодавством розумних строків розгляду справи та з метою заміни судді Фортуни Т.Ю. проведено повторний автоматизований розподіл цивільної справи №484/3708/21, за яким визначено головуючим у справі суддю Закревського В.І.

Підготовче судове засідання призначене на 20.04.2022р. відкладене в зв`язку з перебуванням представника відповідача у 21 РС ДУК ПС на посаді кулеметника та виконанням завдань з оборони держави.

24.05.2022 року ухвалою суду підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання позивач та його представник не з`явився, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ПСП "Калина" не з`явився та не направив свого представника, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з відсутністю сторін, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом, відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах загального позовного провадження має бути ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належать:

- земельна ділянка площею 10,8055 га, кадастровий номер :04:000:0187, розташована на території Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ №587793, виданого 20.11.2006 року Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №19, номер запису про право власності: 12810914, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 54, що підтверджується копіями державного акту, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №51083402 від 28.12.2015р., витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 17.11.2015р. (а.с.25, 30, 39-44);

- земельна ділянка площею 7,2702 га, кадастровий номер :04:000:0193, розташована на території Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 2-530, виданого 09.06.2009 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, номер запису про право власності: 12798654, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 54, що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №51029545 від 28.12.2015р., витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 17.11.2015р. (а.с. 24, 36-38);

- земельна ділянка площею 7,2704 га, кадастровий номер :04:000:0188, розташована на території Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія І-МК №020976, виданого 19.08.2002 року Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області, номер запису про право власності: 12711668, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 54, що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №50665404 від 23.12.2015р., витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 17.11.2015р. (а.с. 23, 31-35);

01.09.2016 року між ОСОБА_1 та ПСП "Калина" в особі директора ОСОБА_4 укладено договори оренди земельних ділянок площею 10,8055 кадастровий номер :04:000:0187, площею 7,2702 га, кадастровий номер :04:000:0193, площею 7,2704 га, кадастровий номер :04:000:0188, строком на сім років, тобто з 01.09.2016р. по 01.09.2023р. (а.с. 12-15).

На підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31996155 від 23.10.2016р., індексний номер: 31996173 від 23.10.2016р., індексний номер: 31996133 від 23.10.2016р., приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М., здійснено державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельних ділянок) за номером: 17038180, 17038156, 17038125 відповідно, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.12.2021р. за №№ 288731551, 288732938, 288733514 (а.с. 114-119).

Згідно розділу "Інше речове право припинено" Деталізованої інформації про інше речове право інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.12.2021р. за №№ 288731551, 288732938, 288733514, вбачається, що на підставі угод між сторонами про розірвання договору оренди без номеру від 06.06.2019 року державним реєстратором Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області Калашнік О.Ю. 22.07.2019 року здійснено припинення права оренди земельних ділянок. Відомості внесено до реєстру: 26.07.2019 14:31:36, індексний номер рішення: 47969536, 26.07.2019 14:51:51, індексний номер рішення: 47970067, 26.07.2019 15:01:20, індексний номер рішення: 47970824.

07.06.2019 року між ОСОБА_1 та ПСП "Калина" в особі директора ОСОБА_4 укладено договори б/н про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (далі Договір (емфітевзису)) строком на 11 років (а.с. 17-22).

З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.09.2021р. за №№ 276087183, 276086481, 276086735 (а.с. 59-61), вбачається, що державним реєстратором Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області Калашнік О.Ю. 22.07.2019 року зареєстровано право користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на підставі Договорів (емфітевзису) від 07.06.2019 року, укладених між сторонами, номер запису про інше речове право: 32569509, 32570269, 32570653 відповідно. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47969536 від 26.07.2019р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47970067 від 26.07.2019р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47970824 від 26.07.2019р..

Згідно видаткових касових ордерів від 03.09.2016р., від 11.11.2016р., від 15.11.2018р. ПСП "Калина" сплачена наперед орендна плата за користування земельними ділянками позивача на загальну суму 442 000,00 грн. (а.с. 15-16).

Згідно видаткового касового ордеру від 07.06.2019р. ПСП "Калина" сплачено позивачу наперед орендну плату за договорами про право користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 07.06.2019р. у сумі 120 000,00 грн. (а.с. 16).

Крім цього, згідно накладних №139 та №121 від 08.10.2019р. відповідачем зі складу видано позивачу в рахунок плати за Договорами емфітевзису за його бажанням зерно кукурудзи в кількості 500 кг, зерновідходів кукурудзи в кількості 500 кг та ячменю в кількості 2000 кг на загальну суму 22 900,00 грн. (а.с 111).

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із частиною третьою статті 395 ЦК України право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) є одним із видів речових прав на нерухоме майно.

Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (частина перша статті 407 ЦК України). Строк договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб встановлюється договором і для земельних ділянок державної або комунальної власності не може перевищувати 50 років (частина перша статті 408 ЦК України).

В силу вимог частин 2,3 статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Власник земельної ділянки зобов`язаний не перешкоджати землекористувачеві у здійсненні його прав.

Відповідно до статті 102-1 ЗК України (у редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору) право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до ЦК України. Укладення договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови здійснюється відповідно до ЦК України. Строк користування земельною ділянкою державної чи комунальної власності для сільськогосподарських потреб або для забудови не може перевищувати 50 років.

Законом України від 10.07.2018 року №2498-VІІІ частину четверту статті 102-1 ЗК України викладено у новій редакції та визначено, що строк користування земельною ділянкою державної, комунальної та приватної власності для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), а також строк користування земельною ділянкою державної чи комунальної власності для забудови (суперфіцій) не може перевищувати 50 років.

В силу статті 412 ЦК України право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється у разі: поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; спливу строку, на який було надано право користування; викупу земельної ділянки у зв`язку із суспільною необхідністю. Право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статтей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Отже, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, які мають виконуватися належним чином є договір. Договір емфітевзису є різновидом договору оренди землі, відтак метою укладення договорів такого виду є отримання плати за надання в користування своєї земельної ділянки на певний строк. Особа, яка виявила бажання користуватися такою земельною ділянкою є обізнаною щодо істотних умов договору, які є необхідними для таких договорів. Незважаючи на те, що існує принцип свободи договору, умови будь-якого договору повинні бути чіткими і зрозумілими, а зміст договору не може суперечити нормам цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, а саме головне - його моральним засадам (частина 1 статті 203 ЦК України).

Волевиявлення учасника повинно бути вільним (частина 3 статті 203 ЦК України).

Крім того, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків (частина 5 статті 203 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний недійсним (стаття 204 ЦК України).

Вказані у справі правочини є оспорюваними.

За положеннями частини першої статті 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Воля особи до вчинення правочину і результат правочину не узгоджуються в разі помилки, якщо вона має істотне значення. Такими є помилки щодо правової природи правочину, його змісту, предмета, ціни, сторони, якості об`єкта тощо. Найчастіше хибне сприйняття стосується правової природи та предмета правочину, що може виникнути при визначенні тотожності предмета або його якості.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати або, навпаки, бути відсутніми саме на момент вчинення правочину. Сторона на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка насправді мала місце та надати відповідні докази, які б свідчили про її помилку.

Також, пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними" судам роз`яснено, що відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину.

Представник позивача вказував у позовній заяві, що позивач у зв`язку з терміновою необхідністю в грошових коштах на придбання житла та автомобілю, вважаючи, що підписує угоди про внесення змін до істотних умов договорів оренди земельних ділянок в частині індексації орендної плати за користування його земельними ділянками, насправді уклав з відповідачем договори емфітевзису строком на 11 років з платою за користування земельними ділянками по 180667,70 грн. за кожну, яка сплачується ним у грошовій формі шляхом отримання коштів у касі підприємства. Всього в касі підприємства позивачем було отримано лише 120 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим від 07.06.2019 року. Позивач вважав, що отримав кошти від відповідача в рахунок виплати індексації орендної плати за користування його земельними ділянками за договорами оренди за період з 2016 по 2023 роки, а не за договорами емфітевзису.

Таким чином, позивач через похилий вік, термінову необхідність в грошових коштах та юридичну необізнаність щодо правової природи договорів емфітевзису уклав помилково з відповідачем договори емфітевзису земельних ділянок на вкрай невигідних для себе умовах, вважаючи, що укладає угоди про доповнення до договорів оренди в частині індексації орендної плати за користування його земельними ділянками.

На підставі договорів емфітевзису виникає окреме речове право, яким користувач може вільно розпоряджатися (через договори дарування, купівлі - продажу, міни, застави та інші).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач напередодні та в день укладення договору емфітевзису однозначно висловився про відсутність у нього бажання надавати ПСП "Калина" права розпоряджатися земельною ділянкою.

Ураховуючи те, що на час укладення договору емфітевзису на 11 років (до 26 липня 2030 року) позивачу було 59 років, сторони у справі не заперечували, що грошові кошти за умовами пунктів 3.1 кожного договору в повному обсязі та земельні ділянки за оспорюваними договорами фактично не передавалися, суд дійшов висновку про те, що помилка в правовій природі укладених між ОСОБА_1 та ПСП "Калина" 07 червня 2019 року договорів емфітевзису земельних ділянок дійсно була і має істотне значення.

Таким чином, судом встановлена наявність обставин, які вказують на неправильне сприйняття ОСОБА_1 фактичних обставин договору емфітевзису, що вплинуло на його волевиявлення. Такими обставинами є: вік позивача, неодноразові усні та письмові звернення позивача щодо розірвання договорів емфітевзису за згодою сторін, виявлене бажання позивача не передавати прав відповідачу щодо розпорядження його земельними ділянками, права користування іншим особам, та відсутність фактичної передачі грошей та спірного нерухомого майна за оспорюваними договорами.

Отже наявність неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочинів, що вплинуло на волевиявлення позивача під час укладення договорів емфітевзису замість додаткових угод до договорів оренди в частині індексації орендної плати до рівня інфляції валюти України (стаття 21 Закону України "Про оренду землі") і продовження строку їх дії, є підставами для визнання укладених між сторонами договорів емфітевзису недійсними.

Дана позиція суду узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 759/17065/14-ц, від 10 квітня 2020 року в справі № 522/9562/16-ц, від 26 квітня 2022 року в справі №632/616/19.

Таким чином позовні вимоги в частині визнання недійсними договірів емфітевзису, укладені між сторонами 07.06.2019 року, підлягають до задоволення.

За приписами статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

В абзаці 3 пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказано, що державній реєстрації прав підлягає право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт не завершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно вимог частини 1 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Згідно вимог абзацу 3 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відтак, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування рішення державного реєстратора Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області: №47970067 від 26.07.2019 року про реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 7,2704 га, кадастровий номер :04:000:0188, номер запису про інше речове право: 32570269; №47970824 від 26.07.2019 року про реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 7,2702 га, кадастровий номер :04:000:0193, номер запису про інше речове право: 32570653; №47969536 від 26.07.2019 року про реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 10,8055 га, кадастровий номер :04:000:0187, номер запису про інше речове право: 32569509, є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно до задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн. за подання позовної заяви, та 454,00 грн. - за подання заяви про забезпечення позову. Крім того, відповідно квитанції АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху (а.с.68).

Таким чином, пропорційно до задоволених вимог з відповідача слід стягнути на користь позивача 3178 грн. 00 коп. судового збору.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 12, 81, 229, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства "Калина", про визнання договорів недійсними та скасування рішення - задовольнити.

Визнати недійсними договори про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), площею 7,2704 га, кадастровий номер :04:000:0188, площею 7,2702 га, кадастровий номер :04:000:0193, площею 10,8055 га, кадастровий номер :04:000:0187, що розташовані в межах території Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, які були укладені 07.06.2019 року між ОСОБА_1 та Приватним сільськогосподарським підприємством "Калина".

Скасувати рішення державного реєстратора Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області: №47970067 від 26.07.2019 року про реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 7,2704 га, кадастровий номер :04:000:0188, номер запису про інше речове право: 32570269; №47970824 від 26.07.2019 року про реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 7,2702 га, кадастровий номер :04:000:0193, номер запису про інше речове право: 32570653; №47969536 від 26.07.2019 року про реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 10,8055 га, кадастровий номер :04:000:0187, номер запису про інше речове право: 32569509.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Калина" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. та витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позовної заяви в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн., а всього на загальну суму 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Вжиті ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 вересня 2021 року заходи забезпечення позову продовжують свою дію до набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач - Приватне сільськогосподарське підприємство "Калина", адреса: Центральна, буд. 1/6, с. Катеринка, Первомайський район, Миколаївська область; ідентифікаційний номер юридичної особи 32534553.

Повне судове рішення складено 04.08.2022 року.

СУДДЯ: