Справа № 545/718/22
Провадження № 2/545/671/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Радченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідачів, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання.

У судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовніц вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав наведених у позові.

У судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечували при цьому відповідач не заперечував проти сплати аліментів безпосередньо дочці без участі позивачки.

Заслухавши доводи учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у період часу із 29.06.2002р. по 08.02.2017р., позивач, ОСОБА_1 , та відповідач, ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року.

За час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін нас народилися спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2017 року, встановлено, що із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26.12.2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Також встановлено, що ОСОБА_3 , досягла повноліття, в зв`язку із чим у відповідача припинилися аліментні зобов`язання, покладені на нього згідно вищевказаного судового рішення від 01.02.2017 року.

Згідно договору №6525-0407 від 12.08.2021 року про надання освітніх послуг, встановлено, що ОСОБА_3 навчається у Київському національному лінгвістичному університеті. Термін надання освітньої послуги з. 01.09.2021 по 30.06.2025 року включно. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання 149 560 грн.

Згідно довідки Київського національного лінгвістичного університету від 26.01.2022 року, встановлено, що ОСОБА_3 є студенткою першого курсу денного відділення факультету сходознавства Київського національного лінгвістичного університету. Навчається за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб, академічну стипендію не отримує.

Із копій квитанцій поданих до позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_1 , сплачує за навчання, дитини - ОСОБА_3 , а саме: 27.08.2021 року внесено оплату за навчання в розмірі 18 695,00 грн. та 19.01.2022 року внесено оплату за навчання в розмірі 18 695,00 грн.

Із позову вбачається також, що під час навчання, ОСОБА_3 витрачаються кошти на оплату гуртожитку, проїзду до навчального закладу, що підтверджується копіями роздруківок по рахунку, ОСОБА_3 , продовжуючи навчання на денній формі навчання, на контрактній основі, - потребує у зв`язку з цим - матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям, оплатою за навчання та сплатою за гуртожиток.

Витрати на продукти харчування та інші додаткові витрати для життя дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує певних коштів

Суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_3 є здобувачем освіти, тому змоги працевлаштуватися та забезпечувати себе самостійно немає.

Як встановлено, відповідач, ОСОБА_2 працює в на посаді начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, отримує дохід, тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу дитині яка продовжує навчання, однак добровільно матері не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і перебуває на утриманні матері.

Так, відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Отже, для утримання батьками повнолітніх дочки, сина необхідні такі підстави: повнолітні син, дочка повинні мати статус непрацездатного; повнолітні непрацездатні син, дочка потребують матеріальної допомоги.

Стаття 199 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

На підставі вищевикладеного та враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від свого заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 198-200 СК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, - щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду, і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Стягнення аліментів проводити починаючи з дати подачі позову до суду, а саме з 15.03.2022 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 992.40 грн

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Полтавського районного суду

Полтавської області І.С. Кіндяк