Ухвала

29 липня 2022 року

м. Київ

справа № 759/18056/20

провадження № 61-6458ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у місті Києві на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у місті Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету України 300 000 грн у відшкодування моральної шкоди шляхом списання грошових коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Стягнено з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету України 218 673,50 грн у відшкодування майнової шкоди шляхом списання грошових коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Стягнено з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету України 68 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу шляхом списання грошових коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

У іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Київської міської прокуратури задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року в частині визначення розміру відшкодування ОСОБА_1 майнової шкоди та витрат на професійну правничу допомогу змінено шляхом зменшення розміру відшкодування майнової шкоди до 201 713,03 грн, витрат на професійну правничу допомогу - до 25 874 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у місті Києві, Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 по 7 990,50 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

12 липня 2022 року подана касаційна Головного управління Національної поліції у місті Києві на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року обґрунтоване тим, що судове рішення апеляційної інстанції заявником отримано 27 червня 2022 року. На підтвердження зазначеного Головним управлінням Національної поліції у місті Києві надано копію супровідного листа суду апеляційної інстанції, яка містить вхідний номер та дату отримання заявником поштового відправлення.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, щовказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення Головному управлінню Національної поліції у місті Києві строку на касаційне оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року.

Проте касаційне провадження не може бути відкрито з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний

пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.

Касаційна скарга Головного управління Національної поліції у місті Києві не у повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Заявник визначає підставою касаційного оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України і посилається на постанови Верховного Суду у касаційній скарзі.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень

пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах.

Проте Головне управління Національної поліції у місті Києві не вказує, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваної додаткової постанови сформованій практиці у подібних правовідносинах.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

У касаційній скарзі вказано, що така подається на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року.

Заявник у касаційній скарзі просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року і змінити додаткову постанову Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року.

Проте, касаційна скарга не містить доводів про незаконність рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року.

Крім того, заявник не заявляє клопотання щодо постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року, якою рішення суду першої інстанції змінено.

Клопотання заявника та зміст доводів касаційної скарги потребує уточнення.

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України; надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

До касаційної скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке з огляду на вимоги законодавства, що регулює порядок та умови відстрочення сплати судового збору, буде вирішено судом касаційної інстанції після уточнення заявником судових рішень, які ним оскаржуються.

Також після уточнення заявником судових рішень, які ним оскаржуються, касаційним судом перевірятиметься відповідність касаційної скарги вимогам законодавства у іншій частині.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити Головному управлінню Національної поліції у місті Києві строк на касаційне оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду

від 9 червня 2022 року у цій справі.

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у місті Києві на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко