Справа № 523/2748/22
Провадження №2/523/2905/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря Скороход К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одесі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №523/2748/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2022р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, в яких просить: визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 60931 про стягнення заборгованості з громадянки України ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, розташоване за адресою: вул. Симона Петлюри,10, м. Київ, 01032) за період з 26.11.2020 по 30.04.2021, у загальному розмірі 17688,32 грн.

В обґрунтування позовної заяви, ОСОБА_1 зазначає, що спірний виконавчий напис являється незаконним, його було вчинено з порушенням норм діючого законодавства: позивач не отримував повідомлень від Банку та від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про повернення коштів; позивачу не було відомо про зміну кредитора за кредитним договором; нотаріус порушив процедуру видачі виконавчого напису, оскільки не пересвідчився в тому, що боржник ОСОБА_1 була повідомлена про наявність у неї заборгованості за договором; нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не перевірено безспірність заборгованості; нотаріус не з`ясував, чи не пропущено відповідачем строк позовної давності за вимогами, не встановив коли було здійснено останню оплату.

Ухвалою суду від 21.02.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, її представник - адвокат Александрова А.С. надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не забезпечив явку свого представника до судового засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, зокрема на судове засідання 05.08.2022 року шляхом направлення судового повідомлення на офіційну електронну адресу відповідача, причин неявки не повідомив. Реалізував своє право на подачу відзиву на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволені позову, в обгрунтування відзиву зазначив наступне: 1) 25.07.2017 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №201. 26.11.2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладно договір відступлення прав вимоги №477/16, відповідно до якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Банк Кредит Дніпро» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», у тому числі і за кредитним договором № 201. Наявності згоди боржника на заміну кредитора не вимагається. Тому, твердження позивача що вона не має фінансових зобов`язань перед відповідачем, безпідставні. 2) нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевірив безспірність заборгованості. Відповідачем виконано вимоги п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором; 3) при вчиненні виконавчого напису дотримано строк позовної давності, оскільки строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває у межах з 26.11.2020 по 26.11.2023; 4) витрати на професійну правничу допомогу на суму 3000 грн. є неспівмірними із складністю справи, не відповідають критеріям реальності та розумності їх розміру, крім того позивачем не надано договору та платіжного доручення, в підтвердження їх сплати.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, зокрема на останнє судове засідання 05.08.2022 року через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, зокрема на останнє судове засідання 05.08.2022 року шляхом направлення повідомлення на офіційну електронну пошту, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України.

Заявою від 24.05.2022 року відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просив суд відкласти розгляд справи до припинення воєнного стану в Україні.

З приводу цього, суд зазначає наступне, Розпорядженням В.о. голови Суворовського районного суду м. Одеси Позняка В.С. від 24.05.2022 року №8 «Про встановлення особливого режиму роботи Суворовського районного суду м. Одеси»:

-тимчасово, з 25 травня 2022 року по 23 серпня 2022 року, на період дії воєнного стану в Україні, встановлено особливий режим роботи в Суворовському районному суді м. Одеси;

-розгляд цивільних та адміністративних справ, справ про адміністративні правопорушення проводити з урахуванням умов воєнного стану та можливості забезпечення безпеки учасників справ під час проведення судових засідань.

Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції кожен має право, зокрема, на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. Така гарантія «цивільного аспекту» статті 6 Конвенції передбачена і у відповідних процесуальних законах. Так, розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад (принципів) як цивільного, так і адміністративного та господарського судочинства (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК України, пункт 8 частини третьої статті 2 КАС України, пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України). Порушення зазначеного принципу може негативно впливати на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у його рішеннях, саме до компетенції національних судів належить організувати судовий розгляд так, щоб він був швидким та ефективним (див. mutatis mutandis від 18 червня 2009 року у справі «Пилипей проти України» (Pilipey v. Ukraine, заява № 9025/03, § 31), рішення від 11 грудня 2008 року у справі «Лошенко проти України» (Loshenko v. Ukraine, заява № 11447/04, § 28), від 21 грудня 2006 року у справі «Мороз та інші проти України» (Moroz and Others v. Ukraine, заява № 36545/02, § 60) й інші).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження та робота судів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що справа перебуває в провадженні суду майже пів року, хоча розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. За цей час, судовий розгляд по справі декілька раз був відкладений, доступ до суду є відкритий, судом проводиться розгляд справ у відкритому судовому засіданні, також забезпечується участь сторін у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідач не скористався.

Керуючись засадами цивільного судочинства, зокрема такими як верховенство права, змагальність сторін, диспозитивність, розумність строків розгляду справи, неприпустимість зловживання процесуальними правами, враховуючи обставини належного повідомлення відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору про дату, час та місце розгляду справи, керуючись Розпорядженням в.о. голови суду від 24.05.2022 року за №8 «Про встановлення особливого режиму роботи Суворовського районного суду м. Одеси», враховуючи реалізацію відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» свого права на подачу відзиву на позов, суд дійшов висновків про розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Судом не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 травня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 60931, яким запропонував стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у сумі 17 688 грн 32 коп.

З вказаного виконавчого напису №60931 вбачається, що він вчинений на підставі:

- кредитного договору № 201 від 25.07.2017 року, укладеного позивачем із Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги №477/16, є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»;

- ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. від 22 грудня 2021 року, на підставі вищевказаного виконавчого напису, відкрито виконавче провадження № 67968383.

Положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нормою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчого напису) передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

У цьому випадку, позивач ОСОБА_1 стверджує, що заборгованість за кредитним договором №201 не являється безспірною, оскільки вона взагалі не мала будь-яких договірних відносин із відповідачем; не отримувала повідомлень від Банку та від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про повернення коштів; позивачу не було відомо про зміну кредитора за кредитним договором; нотаріус порушив процедуру видачі виконавчого напису, оскільки не пересвідчився в тому, що боржник ОСОБА_1 була повідомлена про наявність у неї заборгованості за договором; нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не перевірено безспірність заборгованості; нотаріус не з`ясував, чи не пропущено відповідачем строк позовної давності за вимогами, не встановив коли було здійснено останню оплату.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надав суду належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76-81 ЦПК України, які би спростували вищевикладені доводи позивача щодо відсутності безспірності заборгованості.

В свою чергу, також спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що з виконавчого напису № 60931 не вбачається інформація, коли настав строк платежу за Кредитним договором №201 від 25.07. 2017 року, матеріали справи не містять інформації, яким чином розрахована заборгованість, як були враховані та розподілені платежі з погашення заборгованості, здійснені позивачем, коли був останній платіж, а також коли у відповідача виникло право вимоги.

Також, в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження як направлення, так і отримання боржником ОСОБА_1 повідомлень ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», вимог із визначеними сумами заборгованості, розрахунків заборгованості та виписок, не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 27.03.2019 року з розгляду справи №137/1666/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку, або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

В свою чергу, при вчиненні виконавчого напису, нотаріус зобов`язаний запитувати пояснення боржника щодо безспірності заборгованості. Такої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року по справі №758/14854/20, яка підлягає застосуванню по даній справі

Крім того, у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що позивач отримував повідомлення вимогу про порушення кредитних зобов`язань, так само наведене повідомлення-вимогу не було надано нотаріусу для вчинення нотаріального напису, зокрема докази цього в матеріалах справи відсутні. Нотаріус також не направляв будь-яких листів-повідомлень відповідачу. Докази цьому в матеріалах справи відсвутні.

По даній справі суд враховує, що відповідачем взагалі не подано суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Також суд вважає за необхідним зазначити, що підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: "11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу", п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Установлені судами обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 25.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису): "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання".

У відзиві на позов відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначив, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано оригінал кредитного договору №201 від 25.07. 2017 року. Тобто, відповідач визнав факт вчинення виконавчого напису не на нотаріально посвідченому договорі.

Доказів вчинення виконавчого напису саме на нотаріально посвідченому кредитному договорі, матеріали справи не містять. Тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

До такого висновку суд дійшов із урахуванням правових висновків, викладених у постанові КЦС ВС від 21.10.2020 року, в рамках розгляду справи № 172/1652/18, постанові ВП Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17, які суд вважає за необхідне застосувати в рамках розгляду даної справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, оскільки доводи позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як: на час вчинення спірного виконавчого напису був відсутній факт безспірності суми заборгованості за кредитним договором; вимогу про усунення порушень виконання зобов`язань позивачу не надсилали ні відповідач, ні нотаріус; в матеріалах справи відсутні докази того, що кредитний договір №201 від 25.07.2017 року, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально.

З урахуванням викладеного, враховуючи що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, в спростування доводів позивача, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з статтею 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд виходить із того, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача, внаслідок задоволення позову.

Керуючись статтями 12, 13, 258-259, 264-265, 274-275, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 25.05.2021р., зареєстрований за реєстровим номером 60931, яким було запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №201 від 25.07.2017р., за період з 26.11.2020р. до 30.04.2021р., в загальному розмірі 17688,32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6080,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 11558,32 грн., плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса в розмірі 50,00грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. №10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992,40грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 05.08.2022р.

Суддя: К.О. Далеко