Романівський районний суд Житомирської області
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
18 березня 2022 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін заяву представника позивача - адвоката Захарченка Іллі Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -
В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому зазначено, що 04 листопада 2019 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого продавець ( ОСОБА_1 ) зобов`язалася передати у власність покупця ( ОСОБА_2 ), а покупець зобов`язався прийняти кав`ярню, що за адресою: АДРЕСА_1 , та сплатити 100000,00 грн згідно графіка платежу.
Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 17 січня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

В січні 2022 року представником позивача - адвокатом Захарченком І.В. подано до суду заяву про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування заяви зазначено, що до ухвалення судового рішення у справі в заяві, поданій 09 грудня 2021 року, та в судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу. З огляду на це, останній просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї документами, суд приходить до наступного висновку.

За змістом частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами другою, третьою та восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Також у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у Постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та Постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України, пунктах 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інші проти України, пункт 80 рішення у справі Двойних проти України, пункті 88 рішення у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, представником позивача до суду надано ордер про надання правничої (правової) допомоги, виданого адвокатським об`єднанням «Право Гарант» 13 серпня 2021 року, договір про надання правової допомоги № П266-К від 05 липня 2021 року, що укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «Право Гарант» та наказ з особового складу адвокатського об`єднання «Право Гарант» № 03-04/1 від 03 квітня 2019 року.

Відповідно до пункту 2.1 договору про надання правової допомоги, вартість правової допомоги (один судодень в суді першої інстанції), передбаченої пунктом 1.1 цього договору становить 1800,00 гри.

Згідно матеріалів цивільної справи № 290/172/21, судові засідання у даній справі проводилися 17 грудня 2021 року та 17 січня 2022 року.

З актів прийому передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги за № П266-К/3 та № П266-К/4 про надання правової допомоги та виставлених відповідних рахунків загальна сума правової допомоги становить 3600,00 грн.

Відповідно до квитанцій за № 0.0..1 від 17 грудня 2021 року та № 0.0.1 від 19 січня 2022 року позивачем сплачено адвокатському об`єднанню «Право Гарант» 3600,00 грн.

Окрім цього, під час розгляду справи представником позивача була подана відповідна письмова заява та останнім до закінчення судових дебатів було оголошено заяву про подання після ухвалення рішення суду доказів на підтвердження розміру витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, що підтверджується технічним записом судового засідання від 17 січня 2022 року. Такі докази направлені до суду в межах п`яти днів після ухвалення судового рішення.

На підставі викладеного суд, ураховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, приходить до висновку про задоволення заявлених судових витрат в розмірі 3600,00 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 246, 258, 265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача - адвоката Захарченка Іллі Володимировича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3600 (три тисячі шістсот) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя М.В. Ковальчук