Справа № 758/6242/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року суддя Подільського районного суду м.Києва Головчак М. М. , перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з вище зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» невиплачене страхове відшкодування у розмірі 320 636 грн 99 коп.

Ухвалою суду від 05 серпня 2022 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків, а саме надати суду докази підтвердження сплати судового збору.

15 серпня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви та додано копію квитанції про сплату судового збору.

Перевіривши матеріали справи, суддя вважає, що вона підлягає поверненню позивачу, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до вимог частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10 листопада 2011 року № 12-6621/11 щодо застосування Закону України «Про судовий збір», документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата) . Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Є недопустимим надання в якості доказу сплати судового збору ксерокопії квитанції, відповідність оригіналу якої міг би завірити суддя, а також неможливо оригінал квитанції повернути платнику збору із залишенням у справі копії квитанції.

У порушення вказаних норм, позивачем при зверненні до суду з заявою про усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою суду від 05 серпня 2022 року, надано копія квитанції про сплату удового збору, яка не засвідчена належним чином.

Вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху переслідували законну мету - приведення позовної заяви у відповідність до вимог, передбачених ЦПК України, є співрозмірними й не на стільки великими, що унеможливлювали б виконання ухвали, а позивач мав реальну можливість усунути недоліки, однак ухвалу не виконав. Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, тому позовна заява підлягає поверненню.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що заява має бути визнана неподаною, та підлягає поверненню позивачу, оскільки ним не усунуто недоліки в спосіб та строк визначені ухвалою про залишення заяви без руху.

Керуючись статями 175 , 177 , 185 ЦПК України , суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяМ. М. Головчак