Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2022 Справа №607/15761/21

10 березня 2022 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Скали В.І.

- сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Байковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом, який згодом уточнили, до ОСОБА_3 , Байковецької сільської ради про визнання за кожною з них права власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивачі вказали, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи робітничий двір, членами якого були ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Відтак, кожному з них належить по 1/2 частині спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі на належну йому 1/2 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 . Вони у встановленому законом порядку прийняли спадщину після його смерті шляхом спільного проживання з ОСОБА_4 на момент смерті останнього. Відповідач ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_4 не приймала.

Постановою державного нотаріуса їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на належну останньому частку спірного житлового будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Посилаючись на наведене, просили задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивачі не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 від 22 липня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І., останній відомо, що вона є стороною відповідача у спадковій справі після смерті її батька ОСОБА_4 та позов визнає. Вказала, що не має змоги брати участь у судовому засіданні.

Попередньо представник Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області подав заяву про розгляд справи без його участі. У вирішенні справи покладається на думку суду.

Судом встановлено, 05 лютого 1972 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 05 лютого 1972 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 , батьками якої зазначено « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28 вересня 1972 року.

За час подружнього життя подружжям ОСОБА_6 побудовано будинок за АДРЕСА_2 , 1972 року забудови.

Як вбачається з виписки з погосподарської книги за №132 від 25 червня 2021 року, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння по АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи господарства - робітничий двір. Станом на 01 липня 1990 року головою вказаного робітничого двору був ОСОБА_4 , разом з ним були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_7 - дочка та ОСОБА_8 - дочка.

З інформаційної довідки за №306 від 18 березня 2021 року, виданої Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації вбачається, що станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 в бюро не проведена.

Як слідує з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна за №281 від 15 березня 2021 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок по АДРЕСА_1 побудований у 1972 році та рахується за ОСОБА_4 . Крім цього, із вказаної довідки вбачається, що дозвільні документи на будівництво літньої кухні під літерою «В», господарської будівлі під літерою «Г», вбиральні під літерою «Д», гаража під літерою «Е», прибудови під літерою «а», загальною площею 33,9 кв.м. замовником не надано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 22 липня 2004 року, виданим Стегниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №9.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі на 1/2 частину спірного будинковолодіння.

Як вбачається з довідки за №443 від 11 жовтня 2010 року, виданої Стегниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_2 - дочка, ОСОБА_9 - зять, ОСОБА_10 - внучка, ОСОБА_11 - внук.

26 лютого 2021 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №68/2021 після смерті ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

18 червня 2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали державному нотаріусу заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок після смерті ОСОБА_4 .

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 від 22 липня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І., остання спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_4 не приймала та в суд з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини після його смерті звертатися не буде.

Таким чином, з матеріалів спадкової справи №68/2021 встановлено, що єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті останнього шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. від 18 червня 2021 року за №1599/02-31, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до положень нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що житловий будинок по АДРЕСА_1 був побудований у 1972 році та згідно виписки з погосподарської книги за №132 від 25 червня 2021 року станом на 01 липня 1990 року відносився до суспільної групи господарств - робітничий двір, головою домогосподарства значився ОСОБА_4 , членами робітничого двору були: ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_7 - дочка та ОСОБА_8 - дочка.

Відповідно до вимог ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20 червня 1969 року, який діяв на час побудови спірного житлового будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Встановлено, що спірний житловий будинок був набутий ОСОБА_4 у власність під час перебування останнього та ОСОБА_1 у шлюбі.

Отже, вказаний житловий будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та їх частки визнаються рівними.

Таким чином, за життя ОСОБА_4 належало Ѕ частки житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом, у тому числі на належну йому 1/2 частку спірного житлового будинку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що спадщину прийняли позивачі, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 успадкувала належну йому 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_3 .

Однак, отримати свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивачі не можуть, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За змістом вимог ст. 12 ЗУ «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, що позивачі просять визнати за кожною з них право власності на ј частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, на підставі наявних у справі документів судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1 містить самочинні добудови, а саме літню кухню під літерою «В», господарську будівлю під літерою «Г», вбиральню під літерою «Д», гараж під літерою «Е» та прибудову під літерою «а», що підтверджується інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна за №281 від 15 березня 2021 року, виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання за кожною з позивачів права власності на 1/4 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, а саме житлового будинку під літерою «А», хліва під літерою «Б», навісу під літерою «і», погребу під літерою «Пг», криниці під літерою «К», вимощенні під літерою «І», огорожі «2, 5 - 7», септика «8», без включення самочинно побудованих споруд - літньої кухні під літерою «В», господарської будівлі під літерою «Г», вбиральні під літерою «Д», гаража під літерою «Е» та прибудови під літерою «а».

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Байковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, а саме житлового будинку під літерою «А», хліва під літерою «Б», навісу під літерою «і», погребу під літерою «Пг», криниці під літерою «К», вимощення під літерою «І», огорожі «2, 5 - 7», септика «8», без включення самочинно побудованих споруд - літньої кухні під літерою «В», господарської будівлі під літерою «Г», вбиральні під літерою «Д», гаража під літерою «Е» та прибудови під літерою «а».

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, а саме житлового будинку під літерою «А», хліва під літерою «Б», навісу під літерою «і», погребу під літерою «Пг», криниці під літерою «К», вимощення під літерою «І», огорожі «2, 5 - 7», септика «8», без включення самочинно побудованих споруд - літньої кухні під літерою «В», господарської будівлі під літерою «Г», вбиральні під літерою «Д», гаража під літерою «Е» та прибудови під літерою «а».

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 ;

Байковецька сільська рада, вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, .

Повне рішення складено 10 березня 2022 року.

Головуюча І.М. Черніцька