У Х В А Л А

15 березня 2022 року

м. Рівне

Справа № 570/2202/21

Провадження № 22-ц/4815/303/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Шимківа С. С.

секретар судового засідання - Ковальчук Л. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 про виділення частки земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина. Згідно її заповіту від 13.02.2008 р., посвідченого Рівненською районною ДНК, спадкодавець вчинила розпорядження: «3,07 га земельної ділянки, розташованої на території Верхівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, належної мені на підставі державного акту серії ЯА №688410, виданого Рівненською районною державною адміністрацією 03.07.2007 р., заповідаю ОСОБА_4 , 2,00 га вищевказаної земельної ділянки заповідаю ОСОБА_1 », тобто позивачці. Вказує, що ОСОБА_4 є онукою ОСОБА_3 - спадкодавця. На час відкриття спадщини і по даний час ОСОБА_4 постійно проживає за кордоном в Італії. Наміру повертатися в Україну немає і повідомила по телефону всіх родичів, в тому числі свою матір ОСОБА_2 про відмову від спадщини. Протягом встановленого законом строку заяву про прийняття спадщини за заповітом і за законом не подала. Натомість, її мати - відповідачка, ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем першої черги, звернулася до Першої Рівненської ДНК із заявою про прийняття після смерті ОСОБА_3 спадщини за законом. З цих підстав земельна ділянка площею 3,07 га згідно державного акту серії ЯА №688410, виданого Рівненською районною державною адміністрацією 03.07.2007 р. на підставі спадщини за законом успадковується ОСОБА_2 . Інших спадкоємців немає. Після оформлення спадкової справи виявилося, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №688410 значаться три земельні ділянки: № 1 кадастровий номер :01:001:0309, площею 4,80 га для ведення особистого селянського господарства (рілля), № 2 кадастровий номер :05:016:0024, площею 0,18 га для ведення особистого селянського господарства (сінокос), №3 кадастровий номер :01:001:0310, площею 0,09 га для ведення особистого селянського господарства (пасовище). За таких обставин нотаріус немає можливості видати позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом без виділення її частки у спадковому майні в натурі. Отже, решта площ земельних ділянок, крім тої, що належить позивачці як спадщина за заповітом, належить іншим особам спадкоємцям за законом. Із цих підстав просила: - виділити належну їй частку земельної ділянки на підставі спадщини за заповітом в розмірі 2,00 га із земельної ділянки № 1 кадастровий номер :01:001:0309 га згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №688410, виданого 03.07.2007 р. згідно розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації від 21.11.2005 р.; - решту земельної ділянки № 1 кадастровий номер :01:001:0309 згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №688410, виданого 03.07.2007 р. згідно розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації від 21.11.2005 р. у розмірі 2,8 га та земельні ділянки № 2 кадастровий номер :05:016:0024, площею 0,18 га для ведення особистого селянського господарства (сінокос), №3 кадастровий номер :01:001:0310, площею 0,09 га для ведення особистого селянського господарства (пасовище) залишити як спадщину за законом.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки земельної ділянки відмовлено.

До апеляційного суду сторони у справі подали заяву про затвердження мирової угоди.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди, виходячи із слідуючого.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Умови мирової угоди, яку сторони просять затвердити, повністю повторюють вимоги та аргументи позовної заяви.

Суд першої інстанції за результатами розгляду позовної заяви відмовив у задоволенні позову, всебічно встановив обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосував правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, і прийшов до правильного висновку, що вимоги позову суперечать закону.

З огляду на те, що умови мирової угоди є ідентичними вимогам позовної заяви в задоволенні яких судом першої інстанції відмовлено, то така мирова угода не може бути затверджена судом апеляційної інстнанції.

Керуючись ст. ст. 207, 373 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст ухвали складено 15 березня 2022 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Шимків С. С.