Номер провадження: 22-ц/813/6010/22
Номер справи місцевого суду: 496/1542/21
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 496/1542/21

Провадження номер: 22-ц/813/6010/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Галич О.П. 09 грудня 2021 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі - 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною 23-х років, за умови продовження навчання.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 травня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Донька - ОСОБА_3 продовжує навчання і відповідно до довідки, виданої 23 лютого 2021 року інспектором ВК КЗ ООБМФКУ Вадатурською А.А., вона дійсно навчається в КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» у 35-й групі, на третьому курсі, спеціальність - «Лікувальна справа», денного бюджетного навчання. Очікуваний строк закінчення навчання - 30 червня 2022 року.

Донька навчається на бюджетній основі, в гуртожитку не проживає, кожного дня долає велику відстань на загальному транспорті, роблячи декілька пересадок, щоб дістатися навчального закладу та потім повернутися додому. Все це вимагає здійснення додаткових витрат на проїзд, харчування, придбання навчально-методичних посібників, підручників, тощо. Окрім навчання, доньці потрібно слідкувати за своїм здоров`ям, а саме - в період респіраторних захворювань на грип та інших потрібні ліки, які також потрібно придбати. Крім цього, вона відвідує стоматолога, що також є затратним. Затрати також відбуваються на придбання одягу, як спеціально медичного для навчання, так і посезонного. Донька продовжує проживати разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Крім доньки з позивачкою проживають її двоє неповнолітніх синів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які також перебувають на її утриманні. Відповідач має можливість надавати грошову допомогу, так як постійно перебуває за кордоном на заробітках. Вважає, що відповідач зможе щомісячно сплачувати аліменти у розмірі - 3 000 гривень без погіршання його матеріального стану (а. с. 1 - 3).

2.2 Позиція відповідача в суді першої інстанції

Відповідач - ОСОБА_2 не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Разом з тим, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 33).

2.3 Зміст рішення суду першої інстанції, мотивування висновків суду

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09 грудня 2021 року вищевказаний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі - 1 200 грн., щомісячно, починаючи з 02 квітня 2021 року та до досягнення дитиною 23-х років.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом дитини, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Враховуючи ту обставину, що відповідач є інвалідом другої групи та його дохід складає - 2 446,85 грн. на місяць, станом на серпень 2021 року, стягнення аліментів у розмірі - 3 000 грн. щомісяця значно погіршить матеріальне становище останнього(а. с. 45 - 49).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки з 01.10.2021 року і до 30 червня 2022 року.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) відповідно до довідки №88 виданої 23 лютого 2021 року інспектором ВК КЗ ООБМФКУ Вадатурською А.А., ОСОБА_3 навчається в КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» у 35-й групі, на третьому курсі, спеціальність - «Лікувальна справа», денного бюджетного навчання. Очікуваний строк закінчення навчання - до 30 червня 2022 року, а тому стягнення аліментів повинно продовжуватись до 30 червня 2022 року; 2) суд першої інстанції не врахував, що аліменти на ОСОБА_3 сплачувались по вересень 2021 року (а. с. 53 - 54).

Виходячи зі змісту доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 , вбачається, що останній оскаржує рішення суду першої інстанції тільки в частині періоду за який стягуються аліменти.

2.6 Узагальнені доводи позивача в апеляційному суді

ОСОБА_1 не скористалась правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

2.7 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.01.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09 грудня 2021 року (а. с. 65).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 повернулось до суду з приміткою пошти - «адресат відсутній».

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 повернулось до суду з приміткою пошти - «отримано 09.02.2022 року».

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що сторони є повідомленими про надходження апеляційної скарги та розгляд справи в апеляційному суді.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.03.2022 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Дана справа за предметом позову (стягнення аліментів) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників та без проведення судового засідання.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

На підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 травня 2017 року з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі Ѕ частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_3 (а. с. 8).

Згідно довідки КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» № 88 від 23 лютого 2021 року, ОСОБА_3 дійсно навчається у вказаному коледжі у 35-й групі на 3 курсі за спеціальністю - «Лікувальна справа», на денній бюджетній формі навчання. Очікуваний строк закінчення навчання - 30 червня 2022 року (а. с. 9).

Згідно наданих квитанцій, були придбані речі та ліки на суму: - 799 грн.; - 473,55 грн.; - 878, 82 грн.; - 286,40 грн.; -165,90 грн.; - 264,50 грн.; - 241,10 грн. (а. с. 10 - 18).

Відповідачем були перераховані кошти на рахунок ОСОБА_1 , зокрема після досягнення ОСОБА_3 повноліття, у наступних сумах: - 14 лютого 2021 року - 4 623,12 грн.; - 14 березня 2021 року - 4 623,12 грн.; - 03 квітня 2021 року - 4 623,12 грн.; - 15 травня 2021 року - 4 623,12 грн.; - 14 червня 2021 року - 4 623,12 грн.; - 14 липня 2021 року - 4 623, 12 грн.; - 13 серпня 2021 року - 4 623,12 грн.; - 3 765 грн. - зазначено за серпень 2021 року (а. с. 35 - 36).

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку у вказаній установі з 15 січня 2019 року, отримує пенсію по інвалідності (а. с. 37).

Згідно довідки про доходи № 071069 від 06 вересня 2021 року, ОСОБА_2 у період з січня 2019 року по серпень 2021 року була нарахована пенсія по інвалідності. Так, у січні 2019 року - 1334,77 грн.; - у період з лютого 2019 року по червень 2019 року - 2 434,00 грн. кожного місяця; - з липня 2019 року по листопад 2019 року - 2 436,41 грн. кожного місяця; - з грудня 2019 року по червень 2020 року - 2 439,07 грн. кожного місяця; - з липня 2020 року по листопад 2020 року - 2 441,74 грн. кожного місяця; - з грудня 2020 року по червень 2021 року - 2 443, 79 грн. кожного місяця; - у липні 2021 року та серпні 2021 року - 2 446, 85 грн. кожного місяця. Всього нараховано - 76 969, 24 грн. (а. с. 38).

Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда № 164, ОСОБА_2 є інвалідом другої групи загального захворювання з 2019 року, потребує лікування та оглядів лікаря (а. с. 39).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серії ААБ № 721488, ОСОБА_2 є інвалідом другої групи загального захворювання. Інвалідність встановлена на строк до 01 січня 2022 року (а. с. 39 зворотна сторона).

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_2 працював на посаді охоронника батальйону поліції охорони № 3 УПО з 07 листопада 2015 року, звільнений 01 липня 2018 року. Відомості щодо працевлаштування відповідача на іншій роботі відсутні (а. с. 40).

Між сторонами виникли правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітню доньку та його виконання

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ОСОБА_2 оскаржує рішення в частині періоду, за який стягуються аліменти. Тому, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в іншій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Разом з тим, помилково визначився з періодом стягнення аліментів.

3.4 Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 р. батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 травня 2017 року, з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі - Ѕ частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_3 ..

Апелянтом були перераховані кошти на рахунок ОСОБА_1 , зокрема після досягнення ОСОБА_3 повноліття, у наступних сумах: - 14 лютого 2021 року - 4 623,12 грн.; - 14 березня 2021 року - 4 623,12 грн.; - 03 квітня 2021 року - 4 623,12 грн.; - 15 травня 2021 року - 4 623,12 грн.; - 14 червня 2021 року - 4 623,12 грн.; - 14 липня 2021 року - 4 623, 12 грн.; - 13 серпня 2021 року - 4 623,12 грн.; - 3 765 грн. - зазначено за серпень 2021 року (а. с. 35 - 36).

Однак, вказані кошти були перераховані в межах виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 травня 2017 року, а тому апеляційним судом вказані докази не беруться до уваги.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У даному випадку позов подано до суду 02 квітня 2021 року, тобто після досягнення донькою ОСОБА_3 повноліття.

Згідно довідки КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» № 88 від 23 лютого 2021 року, ОСОБА_3 дійсно навчається у вказаному коледжі у 35-й групі на 3 курсі за спеціальністю - «Лікувальна справа», на денній бюджетній формі навчання. Очікуваний строк закінчення навчання - 30 червня 2022 року.

Відповідно до частини другої статті 199 СК України, право на утримання повнолітніх дочки, сина припиняється у разі припинення ними навчання.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що аліменти підлягають стягненню до досягнення дитиною 23-х років ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), оскільки 30.06.2022 року це термін закінчення навчання ОСОБА_3 .. Інших відомостей щодо періоду навчання матеріали справи не містять.

Разом з тим, поновлення навчання (за умови недосягнення 23-річного віку) дозволяє звернутися з новим позовом до суду про стягнення аліментів.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є частково доведеними, а тому їх треба задовольнити частково.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, в частині визначення періоду стягнення аліментів на повнолітню дитину не відповідають обставинам справи, в цій частині судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи у вказаній частині, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні за вищевказаного обґрунтування.

3.6 Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

За правилами, передбаченими ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09 грудня 2021 року частині періоду, за який стягуються аліменти - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі - 1 200 (одна тисяча двісті) гривень, щомісячно, починаючи з 02 квітня 2021 року та до 30 червня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе