Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.03.2022 145/1248/21

2/145/449/2022

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О. ,

при секретарі Цюпій О.П.,

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

представника органу опіки і піклування Васильчук М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що він перебував у шлюбі із ОСОБА_2 .

За час цього шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки у них різні погляди на сім`ю, подружні обов`язки, майбутнє, між ними відсутнє взаєморозуміння.

З січня 2021 року вони фактично припинили шлюбні стосунки, він проживає окремо від відповідачки та сина, у квартирі своєї матері - ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . Умови його проживання є сприятливими для повноцінного і всебічного розвитку дитини. Він вміє та може доглядати за сином, знає його розпорядок дня, особливості харчування та ін. У його матері також гарні стосунки із дитиною.

Їхній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає на даний час із відповідачкою у квартирі, яка належить йому та відповідачці на праві спільної сумісної власності, за адресою: АДРЕСА_2 .

Він дуже любить свого сина, має з ним теплі стосунки та тісний емоційний зв`язок. Як свідомий громадянин, він розуміє свій батьківський обов`язок приймати участь у вихованні дитини. Як батько, який любить свою дитину, він має велике бажання виховувати свого сина, спілкуватися з ним та піклуватися про нього, віддаючи своє тепло і батьківську любов.

Він намагається якнайкраще піклуватися про сина, дитина із дружиною залишилися проживати у їхній повністю умебльованій квартирі, він сплачує кошти за дитячий садок сина та допомагає йому та дружині матеріально, опікується сином. Також він хоче мати можливість регулярно та в достатній мірі спілкуватися із сином, а також повноцінно приймати участь у його вихованні, бути присутнім у його житті.

На даний час він працює в Приватному підприємстві «Фірма «Зерно» та може в достатній мірі приділяти свій час синові та піклуватися про нього. Він веде достойний спосіб життя, має нормальні соціальні зв`язки. Обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дитиною спричинить шкоду його синові - ОСОБА_3 , об`єктивно не існує.

Просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути та не чинити в подальшому йому перешкод у вихованні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з сином, та визначити такі способи його участі у вихованні дитини та спілкуванні з сином: систематичні побачення із сином кожної п`ятниці щомісяця - з 17.00 год. до 20.00 год. неділі (тобто з двома ночівлями); на наступний день після дня народження сина з 10.00 год. до 20.00 год.; половину (1/2) всіх святкових днів, в т.ч. і релігійних свят, які визначені законодавством України, з 10.00 год. до 20.00 год., за відсутності відповідачки - ОСОБА_2 , із забезпеченням можливості спільного відпочинку та відвідування дитиною його місця проживання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 подав заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої повністю підтримує способи його участі у вихованні сина, запропоновані комісією з питань захисту прав дитини.

Відповідачка ОСОБА_2 змінені позовні вимоги визнає.

Представник органу опіки і піклування Васильчук М.Г. вважає, що рекомендований комісією з питань захисту прав дитини висновок влаштовує сторони та відповідає інтересам дитини.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав.

Декларацією прав дитини, проголошеною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Судом встановлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.7).

Фактично шлюбні стосунки припинені між ними у січні 2021 року.

Дитина проживає із відповідачкою ОСОБА_2 у квартирі в АДРЕСА_2 , яка належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Позивач проживає окремо від дружини та дитини, у квартирі своєї матері - ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Квартира простора, має всі зручності та дві житлові кімнати; повністю умебльована та укомплектована всім необхідним для проживання та виховання дитини; умови проживання сприятливі для повноцінного і всебічного розвитку дитини, що стверджується довідкою ОСББ "Космонавтів 79" від 02.08.2021 (а.с.10).

ОСОБА_1 працює в Приватному підприємстві «Фірма «Зерно» (а.с.12), веде достойний спосіб життя, має нормальні соціальні зв`язки, ніколи не притягувався до відповідальності, не перебуває на обліку у наркологічному та інших диспансерах.

Він хоче мати можливість регулярно та в достатній мірі спілкуватися із сином, піклуватися про нього, повноцінно брати участь у його вихованні. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з сином ОСОБА_3 , 2017 р.н., спричинить шкоду дитині, об`єктивно не існує.

Суд вважає, що батько дитини ОСОБА_1 має брати участь у вихованні сина, спілкуватися з ним, оскільки таке спілкування сприятиме нормальному вихованню дитини, рекомендовані комісією з питань захисту прав дитини дні побачень малолітнього сина ОСОБА_3 , 2017 р.н., із позивачем повністю влаштовують сторони, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 141, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.141, 153, 157 СК України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, Законом України «Про охорону дитинства», суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дні побачень із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в першу та третю суботу та неділю місяця (з двома ночівлями за місцем проживання батька за домовленістю батьків); кожної п`ятниці щомісяця з 17.00 години до 20.00 години; на наступний день після Дня народження сина з 10.00 години до 20.00 години; половину всіх святкових днів, в тому числі і релігійних свят, які визначені законодавством України з 10.00 години до 20.00 години.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 18 лютого 2022 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.