Провадження № 2-з/537/61/2022
Справа № 537/2060/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2022 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської Хіневич В.І. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 поданої його представником адвокатом Олійник Лілією Михайлівною, про вжиття заходів забезпечення позову, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, згідно якої прохав суд вжити заходів забезпечення позову шляхом :

-накладення арешту на рухоме та нерухоме майно і грошові кошти, що є на рахунках ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

-накладення арешту на рухоме та нерухоме майно і грошові кошти, що є на рахунках Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» (, 38200, Полтавська область, смт. Семенівка, вул. Незалежності б.44) в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

Дану заяву розглянути без повідомлення та виклику сторін.

В обґрунтуванні зави вказав, що ним було подано до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» про стягнення заборгованості за договором позики б/н від 30.03.2019 року у сумі 300 000, 00 доларів США та 3% річних 25076,71 доларів США. Вважає, що враховуючи ціну позову, вчинення відповідачами будь-яких дій направлених на відчуження мана матиме наслідком неможливість виконання рішення суду. З метою забезпечення в подальшому реального виконання рішення суду про стягнення коштів за договором позики прохає застосувати означене забезпечення позову. При цьому, вважає, що невжиття судом заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та здійснити ефективний спосіб захисту прав позивача.

В подальшому 29.08.2022 року заявником було подано доповнення до заяви про забезпечення позову, зокрема, відомості щодо орієнтовної вартості майна наявного у власності відповідачів.

Дослідивши матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» про стягнення заборгованості за договором позики б/н від 30.03.2019 року у сумі 300 000, 00 доларів США та 3% річних 25076,71 доларів США.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149 153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти, як вжиття судом заходів охорони матеріально правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно п.1, п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст. 150 ЦПК України).

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено та це вбачається із матеріалів справи, що між сторонами дійсно виник цивільно-правовий спір, а тому у випадку, якщо спір буде вирішено на користь позивача, будуть наявні підстави для стягнення означених коштів.

При цьому суд враховує, що в разі невжиття заходів забезпечення позову існує ймовірність утруднення виконання можливого рішення на користь позивача, враховуючи зазначену ціну позову.

Тож, враховуючи викладене, встановлені обставини справи, зважаючи на предмет позову, із яким позивач звернувся до суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рахунки в межах позовних вимог, оскільки невжиття такого заходу забезпечення позову, може суттєво ускладнити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав або інтересів позивача. Даний захід забезпечення позову суд вважає співмірним з заявленими позовними вимогами. Аналогічно підлягає до задоволення такий захід як накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 в межах розміру позовних вимог.

При цьому суд вважає неспівмірним такий захід як накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ПСП «Дружба», який буде надмірним та призведе до порушення прав та інтересів останнього. В рамках розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін, суд вважає достатнім застосувати заборону відчуження рухомого та нерухомого майна в межах розміру позовних вимог.

Ухвала суду про забезпечення позову згідно із ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 129 -1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, посадовими чи службовими особами на всій території України.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково та слід вжити зазначені заходи забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд ,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , поданої його представником адвокатом Олійник Лілією Михайлівною, про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно і грошові кошти, що є на рахунках ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

Накласти арешт на грошові кошти, що є на рахунках Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» (, 38200, Полтавська область, смт. Семенівка, вул. Незалежності б.44) в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

Заборонити Приватному сільськогосподарському підприємству «Дружба» (, 38200, Полтавська область, смт. Семенівка, вул. Незалежності б.44) відчужувати рухоме та нерухоме майно в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.І. Хіневич