Справа № 355/1150/21
Провадження № 2/355/332/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Червонописького В.С.,

за участю помічника судді Спінулової В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Київської області, третя особа Баришівський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власнсоті на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою в якій просив визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,227 га, кадастровий номер :22:023:004 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимого позивач обгрунтовує тим, що вироком Баришівського районного суду Київської області від 14.12.2011 позивача було засуджена до позбавлення волі та їй було призначено додаткове покарання у виді конфіскації всього належного майна.

14 травня 2012 року державний виконавець ВДВС Баришівського РУЮ виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №32550090 з виконання виконавчого листа №1-6, виданого 29.03.2012 року Баришівським районним судом Київської області, про конфіскацію всього належного майна, що належить позивачу на праві приватної власності та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

22 жовтня 2012 року державний виконавець ВДВС Баришівського РУЮ склав два акти опису й арешту майна, в яких він описав та наклав арешт на:

- житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який житловою площею становить 52,4 кв.м., загальною площею 96,7 кв.м., сарай, погріб, колодязь, ворота, літня кухня, вбиральня, бесідка;

- земельну ділянку площею 0,129 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,227 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

29 березня 2016 року ОСОБА_1 була звільнена після відбування покарання і після звільнення дізналась, що Відділом ДВС Баришівського РУЮ Київської області було описано та накладено арешт на майно без дотримання вимог додатку до Кримінального кодексу України про недопустимість конфіскації житла у сільській місцевості.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12 червня 2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про виключення майна з акту опису та з під арешту, виключено з Акту опису й арешту майна від 22 жовтня 2012 року складеного Відділом державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції Київської області: житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який житловою площею становить 52,4 кв.м., загальною площею 96,7 кв.м., сарай, погріб, колодязь, ворота, літня кухня, вбиральня, бесідка.

Отже, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який житловою площею становить 52,4 кв.м., загальною площею 96,7 кв.м., сарай, погріб, колодязь, ворота, літня кухня, вбиральня, бесідка.

При цьому земельна ділянка площею 0,227 га, кадастровий номер :22:023:004 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 конфіскована в дохід держави, тому позивач за захистом своїх прав звернулась до суду та присить визнати право власнсоті на вказану земельну ділянку.

10.11.2021 ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області Червонописького В.С. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 15.12.2021.

14.12.2021 від третьої особи дійшло клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

15.12.2021 від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання у відсутність позивача.

15.12.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 14.03.2022.

У зв`язку з неявкою сторін справу було перенесено на іншу дату.

20.04.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

20.05.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника відповідача.

На розгляд справи по суті, призначеної на 29.08.2022 сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заяви від позивача, відповідача та третьої особи про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12 червня 2017 року вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 про виключення майна з акту опису та з під арешту задовольнити частково та виключити з Акту опису й арешту майна від 22 жовтня 2012 року, складеного Відділом державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції Київської області: житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який житловою площею становить 52,4 кв.м., загальною площею 96,7 кв.м., сарай, погріб, колодязь, ворота, літня кухня, вбиральня, бесідка. Також рішенням суду вирішено звільнити з під арешту накладеного 14 травня 2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції Київської області житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який житловою площею становить 52,4 кв.м., загальною площею 96,7 кв.м., сарай, погріб, колодязь, ворота, літня кухня, вбиральня, бесідка (а.с. 17 21).

Відповідно до державного акту на право власнсоті на земельну ділянку серія КВ №086128 від 23.04.2004, право власності на земельну ділянку площею 0,227 га, кадастровий номер :22:023:004 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 належало позивачу (а.с. 11 -12).

Станом на дату розгляду даного спору «Перелік майна, що не підлягає конфіскації за судовим вироком» втратив чинність 05.10.2016.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.05.2012, виконавче провадження №32550090, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належало боржнику ОСОБА_1 (а.с. 22).

Відповідно до вироку Баришівського районного суду Київської області від 14.12.2011 у справі №1-6/11:

« ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.190 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців; ч.2 ст. 190 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; ч. 1 ст. 364 КК України, призначивши покарання у виді арешту на строк шість місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на два роки; ч.1 ст. 366 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 гривень) з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на два роки; ч.2 ст. 364 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на три роки; ч.2 ст. 366 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на три роки; ч. 3 ст. 368 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на три роки та з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ст. 70 п.1 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_1 вважати засудженою до десяти років одного місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на три роки та з конфіскацією всього належного майна.

Покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 гривень) виконувати окремо.

ОСОБА_1 позбавити наявного рангу державного службовця.

Міру запобіжного заходу по відношенню до ОСОБА_1 заставу змінити на тримання під вартою, взявши під варту із залу суду і утримувати в Київському СІЗО № 13 Державного департаменту з питань виконання покарань. Строк відбуття покарання вираховувати з 14.12.2011 року. Зарахувати в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 12.03.2009 року по 12.02.2010 року.

Заставу в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень повернути ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 30 300 (тридцять тисяч триста) гривень заподіяної майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 30 300 (тридцять тисяч триста) гривень заподіяної майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 703 гривні 25 копійок вартості технічної експертизи документів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру центру ГУ МВС України в м. Києві 2736 гривень 37 копійок, 2736 гривень 37 копійок, 2736 гривень 37 копійок вартості трьох почеркознавчих експертиз.»

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Акту опису й арешту мана від 22.10.2012 було накладено та описано арешт на майно: житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 13 16).

Відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області у справі №355/ 1272/16-ц від 12.06.2017 судом встановлено наступне: «Житловий будинок з господарськими спорудами є приватною власністю позивачки, знаходиться в сільській місцевості та є єдиним місцем постійного проживання її та членів її сім`ї.

Колегія суддів прийшла до висновку, що вказаний житловий будинок був включений державним виконавцем до акту опису та арешту майна в порушення визначених законом вимог, оскільки це нерухоме майно входить до Переліку майна, яке не підлягає конфікації за судовим вироком, а тому його слід виключити з цього опису та зняти арешт, накладений постановами.

Разом з тим, земельна ділянка площею 0,129 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,227 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 . не визначена в Додатку до КК України «Перелік майна, що не підлягає конфіскації за судовим вироком» як такі, що не підлягають конфіскації згідно вироку суду, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.»

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 59 КК України визначено, що перелік майна, яке на підлягає конфіскації, визначається законом України. Такий перелік є Додатком до Кримінального кодексу України

Частиною другою ст. 49 КК України встановлено, що не підлягає конфіскації майно, що належить засудженому на правах власності чи є його часткою у спільній власності, необхідне для засудженого та осіб, які перебувають на його утриманні. Перелік такого майна визначається законом України.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу на те, що позивач зазначає, що земельна ділянка площею 0,227 га, кадастровий номер :22:023:004 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 конфіскована в дохід держави.

Однак ні постанова державного виконавця, ні Акт опису й арешту майна, ні вирок у кримінальній справі №1-6/11 не містить інформації щодо арешту та конфіскації земельної ділянки площею 0,227 га, кадастровий номер :22:023:004 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, позивачем не доведено суду що її право власності було порушено та підлягає захисту у судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 19, 76, 81, 258-259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15,16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Київської області, третя особа Баришівський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власнсоті на земельну ділянку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя В.Червонописький