справа № 278/4088/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Татуйка Є.О. за участю секретаря Мельник Ю.Ю., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вище вказаною заявою.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем з 24 липня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. За час сумісного проживання у сторін народилась дитина.

Спільне життя з відповідачем заявниця не веде, шлюбних стосунків не підтримує, усі обов`язки щодо утримання та виховання неповнолітньої дитини несе самостійно. Просить розірвати зареєстрований шлюб між нею та відповідачем та стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі, що становить 20 000 гривень щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення нею повноліття.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та відповідно без фіксації його перебігу і заперечень щодо такого порядку розгляду справи від учасників справи не надходило і судом не встановлено.

30 грудня 2021 року відповідачем до суду була направлена заява у якій останній позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

Сторони з 24 липня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

За час перебування в шлюбі у сторін народилась дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального та процесуального права.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Водночас, п. 4 ст. 206 ЦПК України вказує на те, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Проаналізував фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення нею повноліття, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Окрім того, основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків. Разом з тим, відповідачем вказаний позов був визнаний у повному обсязі.

Суд вважає більший розмір аліментів, які сторони мають намір направляти на утримання дитини може бути ними вирішений окремо в рамках укладення відповідного нотаріально посвідченого договору.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена при зверненні до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між громадянином України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Дубовець Житомирського району Житомирської області та між громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Житомира, зареєстрований 24 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції актовий запис № 968 розірвати.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код платника НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (встановлений на відповідний період), починаючи з 7 грудня 2021 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908,00 грн судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Повне рішення виготовлене 14 березня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Євген Татуйко