Провадження 2/193/284/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 серпня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

при секретарі судового засідання Хомич Н.О.

за участі: представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини.

В С Т А Н О В И В:

02.06.2022 позивач ОСОБА_2 звернулася до Софіївського районного суду з цивільним позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення з останнього аліментів на її утримання, як його дружини, у розмірі 4000 грн., щомісяця від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення їхньою малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, у якому народилася вищеназвана дитина.

Через погіршення взаємовідносин вони з відповідачем стали проживати відокремлено. За їхньою домовленістю з нею залишився проживати їхній спільний малолітній син ОСОБА_5 , 2020 р.н..

Після народження сина, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і у зв`язку з цим не може працювати. Інших джерел доходу, окрім як соціальних виплат по догляду за дитиною, вона не має. Відповідач ухиляється від її утримання, добровільно матеріальної допомоги не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.

Позивачу відомо, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, отримує щомісячний дохід у розмірі 25 000 грн., крім того має додатковий мінливий дохід, що у сумі складає біля 30 000 грн. щомісяця. При цьому наголосила, що оскільки даний заробіток чоловіка є не регулярним та мінливим, відстежити його дохід у повному обсязі є неможливим, тому просила стягнути з останнього аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі, у розмірі 4000 грн. щомісяця.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, наголосив, що відповідач ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, має певний дохід, а тому просив стягнути з нього аліменти не у твердій грошовій сумі, як просить позивач, а у розмірі ј частки його заробітку (доходу), що на його переконання є правильним з огляду на офіційну трудову зайнятість відповідача.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, з урахуванням доказів, що є в матеріалах справи дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони, позивач ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_3 з 16.07.2020 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7).

У цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився їхній спільний син ОСОБА_4 (а.с.8).

Як видно з довідки виконкому Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року № 1018, позивач ОСОБА_6 проживає разом із сином ОСОБА_4 , 2020 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

При визначені розміру аліментів суд враховує положення частин 1, 2 та 3 статті 77 СК України згідно з якими утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17).

З досліджуваної судом довідки Софіївської ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 13.06.2022 видно, що відповідач ОСОБА_3 справді перебуває на обліку у Софіївській ДПІ як фізична особа- підприємець, проте останній від своєї господарської діяльності за період з 01.12.2021 по 31.05.2022 доходу не отримував (а.с. 25).

З витягу з Єдиного реєстру підприємств, установ та організацій, вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 за видами економічної діяльності має право отримувати прибуток з мисливства, відловлювання тварин і надання пов`язаних з ними послуг, прісноводного рибальства та рибництва, діяльності у сфері спорту та організування інших видів відпочинку та розваг (а.с.32).

Між тим, представник відповідача у судовому засіданні наголосив, що такі види господарської діяльності здебільшого мають сезонний, не постійних характер і розмір доходу залежить від багатьох чинників, а тому не є стабільним щомісяця.

Таким чином, враховуючи, що відповідач має нерегулярний дохід, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.

При визначенні величини аліментного платежу суд, як вже згадувалося вище, враховує в першу чергу матеріальне становище платника аліментів.

Судом встановлено, що відповідач з вищевказаної підприємницької діяльності за період з 01.12.2021 по 31.05.2022 жодного доходу не мав.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник відповідача відомостей та документів, які свідчать про отримання відповідачем інших доходів суду не надав.

Між тим, позивач, зазначаючи про щомісячний дохід ОСОБА_3 у розмірі 30 000 грн., на підтвердження цього також жодних доказів не надала, а у разі неможливості самостійного їх надання, відповідних посилань у своєму позові не зазначила.

З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи те, що на утриманні відповідача перебуває також інша неповнолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд дійшов висновку, що про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. щомісяця.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дружину є достатнім та не буде порушувати майнові права останньої та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Так, з огляду на те, що відповідач є особою працездатного віку, не страждає на хронічні захворювання, стягнень за виконавчими документами не проводиться, суд вважає, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання позивача у такому розмірі.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача та звільнення його від сплати судового збору, такі витрати, які становлять у розмірі 992,40 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, - задовльнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі, у розмірі 1 300 (одна тисяча триста) гривень, щомісячно, починаючи з 02 червня 2022 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , фізична особа-підприємець з 18.07.2019, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду виготовлено 10.08.2022.

Суддя О.В. Томинець