Ухвала

02 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 463/5805/20

провадження № 61-6959ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 грудня, додаткове рішення цього ж суду від 24 грудня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про виплату страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПАТ «СК «АРКС») про виплату страхового відшкодування у розмірі 126 481,83 грн.

Позов мотивував тим, що 16 листопада 2018 року ОСОБА_1 та ПрАТ «АХА Страхування» (тепер ПрАТ «АРКС») уклали договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті № 336309ак8згга. В період дії договору - 26 серпня 2019 року сталася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу (автомобіля AUDI A6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) під керуванням позивача.

Постановою від 04 вересня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова визнав ОСОБА_1 винним у скоєні ДТП та притягнув до відповідальності за ст. 124 КУпАП. На підставі цього ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «АРКС» із заявою-повідомленням про настання страхового випадку та подав необхідні документи для здійснення страхового відшкодування. Листом від 24 вересня 2019 року страховик відмовив у виплаті посилаючись на те, що пошкодження автомобіля настало під час керування у стані алкогольного сп`яніння. Після настання ДТП, 26 серпня 2019 року працівниками патрульної поліції, ОСОБА_1 , скеровано до КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» для огляду на стан сп`яніння, за результатами якого вміст етанолу не виявлено. Позивач стверджував, що 27 березня 2020 року патрульна поліція повідомила страховика про те, що на момент ДТП позивач був тверезим, проте останній страхового відшкодування не здійснив.

Рішенням від 03 грудня 2021 року Личаківський районинй суд м. Львова позов задовольнив.

Стягнув з ПАТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 126 481,83 грн страхового відшкодування.

Вирішив питання щодо судових витрат.

Додатковим рішенням від 24 грудня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова стягнув з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Постановою від 02 червня 2022 року Львівський апеляційний суд апеляційні скарги ПАТ «СК «АРКС» залишив без задоволення, а рішення Личаківського районного суду від 03 грудня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 24 грудня 2021 року залишив без змін.

У липні 2022 року ПАТ «СК «АРКС» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 грудня, додаткове рішення цього ж суду від 24 грудня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 червня 2022 року.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачає, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2022 року (на час подання касаційної скарги) - 2 481,00 грн.

Ціна позову у цій справі становить 126 481,83 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: практики касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

ПАТ «СК «АРКС» посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Рекомендація № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року рекомендує державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи те, що предметом позову є виплата страхового відшкодування у розмірі 126 481,83 грн, а те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, об`єктивно не підтверджено, Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини зазначає, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) зазначила, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Оскільки оскаржені заявником судові рішення ухвалені у малозначній справі і не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 грудня, додаткове рішення цього ж суду від 24 грудня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про виплату страхового відшкодування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська