Ухвала

09 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 547/955/21

провадження № 61-7152ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на заочне рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 12 січня

2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 26 квітня

2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом.

Заочним рішенням Семенівського районного суду Полтавської області

від 12 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000,00 грн.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Заочне рішення Семенівського районного суду Полтавської області

від 12 січня 2022 року залишено без змін.

У липні 2022 року засобами поштового зв`язку представники

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали касаційну скаргу на заочне рішення Семенівського районного суду Полтавської області

від 12 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 26 квітня2022 року, у якій просять скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представники заявника подали клопотання про поновлення строку касаційного оскарження заочного рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 26 квітня. Обґрунтовуючи клопотання щодо пропуску строку, вказують, що постанову апеляційного суду заявник отримала

24 червня 2022 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається представники заявника, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно

до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову

у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до пунктів 1, 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У позовах про строкові платежі і видачі ціна позову визначається сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки (пункт 4

частини першої статті 176 ЦПК України).

Оскарженими судовими рішеннями стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 5 000,00 грн.

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

На думку представників заявника, справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у тому числі й винятковості цієї справи для заявника.

Позивач не була позбавлена можливості доводити свої вимоги в судах першої та апеляційної інстанцій, які вирішували спір по суті.

Сама по собі незгода із встановленими судами обставинами та наданою оцінкою доказам не свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представники ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поновлення строку на касаційне оскарження заочного рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Семенівського районного суду Полтавської області

від 12 січня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду

від 26 квітня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на заочне рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович