Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2022 Справа №607/2564/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого: Братасюка В.М.,

за участю секретаря: Мокрій М.О.

представника позивача Янчишин В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами до ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН», ПАТ «НАСК «Оранта»про стягнення невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 72263,94 грн., з яких: 1 773 грн. 20 коп., у якості відшкодування шкоди завданої тимчасовою втратою працездатності; 2 515 грн. 50 коп., у якості відшкодування шкоди завданої тимчасовою втратою працездатності; 7 595 грн. 47 коп., у якості відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого; 379 грн. 77 коп., у якості відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого; 60 000 грн. 00 коп., у якості відшкодування шкоди пов`язаної із стійкою втратою працездатності. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 грудня 2020 року о 18 годинні 40 хвилин, сталася дорожньо- транспортна пригода за участі ТЗ «AUDI 80 1.8 S», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та ТЗ «CITROEN Jumpy» р,н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , він будучи пасажиром ТЗ «AUDI 80 1.8 S», в момент ДТП, що відбулася з вини обох водіїв, він оримав тілесні ушкодження, що належить до тяжких за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння. Із врахуванням того, що йому завдано неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями водія ТЗ «CITROEN Jumpy» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого, була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201922932, ПРАТ "СК "ЕТАЛОН" та діями водія ТЗ «AUDI 80» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність якого, була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/9522047 у ПАТ "HACK "ОРАНТА", вважає, що шкода повинна бути відшкодованою порівно ПРАТ "СК "ЕТАЛОН" та ПАТ "HACK "ОРАНТА" по 36131,97 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.02.2022року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.05.2022 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 подано заяву про залишення без розгляду позову в частині вимог до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, у зв`язку із тим, що 10.05.2022року ПАТ «НАСК «Оранта» виплачено ОСОБА_1 37425,81грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.08.2022року позов в частині вимог до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 36131,97 грн. залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, просив стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» 36131,97 грн. невиплаченого страхового відшкодування.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі статтями 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

11 грудня 2020 року о 18 годинні 40 хвилин, відбулась дорожньо- транспортна пригода за участі транспортних засобів «AUDI 80 1.8 S», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та ТЗ «CITROEN Jumpy» р,н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . ОСОБА_1 в момент ДТП, був пасажиром ТЗ «AUDI 80 1.8 S», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок даної ДТП, було порушено два кримінальних провадження, щодо ОСОБА_2 кримінальне провадження за ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000184 від 30.06.2021 року та щодо ОСОБА_3 внесені до за №0000496, за ч. 2 ст. 286 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000184 від 30.06.2021 року закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю підозрюваного ОСОБА_2

Згідно постанови від 22.12.2021p. про закриття кримінального провадження 11.12.2020року о 18год. 40 хв., водій ОСОБА_2 в порушення вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «AUDI 80 1.8 S», р.н. НОМЕР_1 , та із пасажирами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухався проїзною частиною автомобільної дороги М-19 «Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече» через Тернопільський район зі сторони м .Тернопіль у напрямку м.Кременець.

Наближаючись до нерегульованого перехрестя з другорядної дороги, яка веде до с.Байківці Байковецької територіальної громади Тернопільського району, що знаходиться на КМ 316+150 автомобільної дороги М-19, водій ОСОБА_2 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив також вимоги пунктів 1.5 ч.1, 2.3 (б) ПДР, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

В цей час, на вказаній другорядній дорозі перед виїздом на автодорогу М-19 зупинився технічно справний автомобіль «CITROEN Jumpy» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Надалі в порушенні вимог п.п. 1.10 (в частині визначення терміну «дати дорогу»), 10.1, 16.11 та 33. ДОРОЖНІ ЗНАКИ, 2. Знаки пріоритету, 2.1 «Дати дорогу» ПДР, водій автомобіля «CITROEN Jumpy» ОСОБА_3 , не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух та виїхав на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, на якому став виконувати поворот ліворуч у напрямку м. Тернопіль, тим самим не дав дорогу та створив небезпеку водію автомобіля «AUDI 80 1.8 S» ОСОБА_2 , який рухався головною дорогою.

У свою чергу, водій автомобіля «AUDI 80 1.8 S» ОСОБА_2 , з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити (виїзду автомобіля «CITROEN Jumpy» на його смугу з другорядної дороги), маючи технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинитись до місця зіткнення та уникнути зіткнення з ним, в порушення вимог п.12.3 ПДР, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого транспортного засобу, а невиправдано змінив напрямок свого руху вліво та виїхав на ліву смугу зустрічного транспортного потоку, на яку виконував поворот автомобіль «CITROEN Jumpy», під час чого: ОСОБА_1 , спричинено відкриту черепно-мозкову травму у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа з крововиливом над тверду мозкову оболонку тім`яної частки правої півкулі головного мозку та забиття його речовини легкого ступеня (за клінічною класифікацією), а також численних переломів кісток лицевого черепа з крововиливами у порожнини навколо носових пазух; рани тім`яної ділянки та чола справа, синці повік обох очей та садна, які належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Висновком експерта №184 за результатами проведення судово-медичної експертизи згідно якого, виявлені у ОСОБА_1 тілесні ушкодження належить до тяжких за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння - п.п. 2.1.2, 2.1.3 б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» .

Порушення водієм ОСОБА_2 вимог пункту п.12.3 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, заподіяннями тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000496 від 11.12.2020року. В ході досудового розслідування встановлено, що 11 грудня 2020 року о 18 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «CITROEN Jumpy», р.н. НОМЕР_2 , із пасажиром ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рухався проїзною частиною другорядної дороги зі сторони с. Байківці Байковецької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області у напрямку перехрестя з головною автомобільною дорогою М-19 «Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече». Наблизившись другорядною дорогою до вказаного нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, яке розташоване на ділянці КМ 316+150 вказаної автодороги, водій ОСОБА_3 зупинив керований автомобіль перед краєм перехрещуваної проїзної частини, з метою надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі.

В цей час, серед інших транспортних засобів, до даного перехрестя зі сторони м. Тернопіль по головній дорозі наближався технічно справний автомобіль «AUDI 80 1.8 S», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР) перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. В салоні автомобіля даного транспортного засобу перебували пасажири ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Водій автомобіля «CITROEN Jumpy» ОСОБА_3 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5 ч. 1, 2.3 (б) ПДР, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Унаслідок цього та в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення терміну «дати дорогу»), 10.1, 16.11 та 33. ДОРОЖНІ ЗНАКИ, 2. Знаки пріоритету, 2.1 «Дати дорогу» ПДР, водій автомобіля «CITROEN Jumpy» ОСОБА_3 , не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух та виїхав на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, на якому став виконувати поворот ліворуч у напрямку м. Тернопіль, тим самим не дав дорогу та створив небезпеку водію автомобіля «AUDI 80 1.8 S», який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

Унаслідок порушення водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вказаних пунктів ПДР, на лівій смузі руху транспортного потоку до м. Тернопіль, відбулося зіткнення передньої частини автомобіля «AUDI 80 1.8 S» із передньою лівою частиною автомобіля «CITROEN Jumpy», під час чого: ОСОБА_1 спричинено відкриту черепно-мозкову травму у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа з крововиливом над тверду мозкову оболонку тім`яної частки правої півкулі головного мозку та забиття його речовини легкого ступеня (за клінічною класифікацією), а також численних переломів кісток лицевого черепа з крововиливами у порожнини навколо носових пазух; рани тім`яної ділянки та чола справа, синці повік обох очей та садна, які належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів п.п. 10.1, 16.11 та 33 ДОРОЖНІ ЗНАКИ, 2. Знаки пріоритету, 2.1 «Дати дорогу» ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричиненням смерті ОСОБА_2 , заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , на ТЗ «CITROEN Jumpy» державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП, 11.12.2020 року, була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201922932, у ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН" (ПРАТ "СК "ЕТАЛОН") та водія ОСОБА_2 ТЗ «AUDI 80» державний номерний знак НОМЕР_1 , була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/9522047 у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА" (ПАТ "HACK "ОРАНТА").

21.07.2021року ОСОБА_1 надіслано у ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» заяву про виплату страхового відшкодування та інші необхідні для здійснення страхового відшкодування документи або їх копії від 21.07.2021року, згідно з описом вкладення до листа від 21.07.2021 року.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 , отримано лист ПРAT «СК «ЕТАЛОН» від 05.08.2021 року за вихідним № 19766-08-01 у якому Страховик зазначає про отримання документів та посилаючись на норми пункту 2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) повідомляє, що оскільки вказана вище дорожньо-транспортна пригода розглядається у кримінальному провадженні, строки прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування призупинено до дати, коли Страховику стане відомо про набрання рішенням законної сили.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 11.12.2020 p., порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів п.п. 10.1,16.11 та 33. Дорожні знаки,2.Знаки пріоритету, 2.1 «Дати дорогу» ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричиненням смерті ОСОБА_2 , заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Отже, обвинувальним актом у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , внесеному до ЄРДР за №0000496 від 11.12.2020 p., встановлена протиправна дія заподіювана шкоди - порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів п.п. 10.1,16.11 та 33. Дорожні знаки, 2. Знаки пріоритету, 2.1 «Дати дорогу» ПДР, яка перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, шкодою спричиненням смерті ОСОБА_2 , заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Положення статті 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є спеціальними відносно статті 1166 ЦК України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Поняття джерела підвищеної небезпеки закріплено у статті 1187 ЦК України. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також наведено у пункті 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об`єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Тобто правила статей 1187, 1188 ЦК України діють тільки тоді, коли шкода завдана тими шкідливими властивостями об`єкта, завдяки яким діяльність з ними визнається джерелом підвищеної небезпеки.

При цьому шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (частина перша статті 1188 ЦК України).

У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення частини другої статті 1188 ЦК України.

Відповідно до положень частини другої статті 1188 ЦК України іншим особам (які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад пасажир транспортного засобу) шкода відшкодовується власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, які спільно завдали шкоду, незалежно від їх вини.

Тобто, за змістом цієї норми, обов`язок по відшкодуванню шкоди в такому випадку покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного із них, якщо не доведуть, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).

Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини.

У статті 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення.

Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Наприклад, завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.

Обов`язок відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на викладене, відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

За змістом статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону № 1961-IV, Закону) метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

В даному випадку потерпілий ОСОБА_1 є потерпілим, якому завдано тяжкі тілесні ушкодження внаслідок ДТП.

У Постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 184/1461/20-ц колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зробила такі правові висновки.

«Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Стаття 27 вказаного Закону до поняття «шкода, пов`язана зі смертю потерпілого» включає, зокрема, моральну шкоду, витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим мають однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція завдавача шкоди.

Отже, для відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, достатньо лише трьох підстав: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.»

21 вересня 2019 року набрало чинності розпорядження Нацкомфінпослуг «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, - до 130 тис грн, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, - до 260 тис. грн. Таким чином ліміт відповідальності ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» за полісом № 201922932 діє в даних межах.

Згідно зі статтями 24, 26-1, 26.1, 26.2, Закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон):

24.1 У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

26.1Шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.

26.2 Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить:

у разі встановлення І групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку;

у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку;

у разі встановлення III групи інвалідності -12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку;

у разі визнання неповнолітньої (малолітньої) особи дитиною з інвалідністю - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

26-1. Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами V і V пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону України - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Після ДТП, яке трапилось 11.12.2020 року, ОСОБА_1 , було доставлено у КНП «Тернопільська університетська лікарня» ТОР, яка знаходиться (за адресою: м.Тернопіль, вул.Клінічна,1)

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №10577 від 11.12.2020року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «ТЕРНОПІЛЬСЬКА УНІВЕРСИТЕТСЬКА ЛІКАРНЯ» ТОР, ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні - 11 днів, з 11.12.2020 р. по 22.12.2020 р. Діагноз: Відкрита проникаюча черепно-мозкова травма: забій головного мозку легкого ступеня, лінійні переломи склепіння і основи черепа, перелом кісток лицьового черепа, пангематосинус.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 вересня - 5 000 гривень.

З огляду на зазначене, у якості відшкодування шкоди завданої тимчасовою втратою працездатності, підлягає відшкодуванню 1 773 грн. 20 коп., із розрахунку 5 000 : 31 = 161,2 х 11 днів = 1 773 грн. 20 коп.

Згідно висновку кабінету комп`ютерної томографії медичний центр «Прохелс» КНП «ТЕРНОПІЛЬСЬКА УНІВЕРСИТЕТСЬКА ЛІКАРНЯ» ТОР, комп`ютерної томографії головного мозку та лицевого черепа (нативно) для ОСОБА_1 від 11.12.2020 року, висновком встановлено: ВЧМТ Післятравматична пневмоцефстія обох гемісфер. Епідуральна геморагія тімяної долі справа. Перлом кісток основи (передні черепні ямки двобічно, середня черепна ямка зліва) та склепіння черепа, перелом кісток лицевого черепа. Двобічний верхньощелеповий гематосинус.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2081 від 19.02.2021 року видана КНП «ТЕРНОПІЛЬСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ПСИХОНЕВРОЛОГІЧНА ЛІКАРНЯ», яка знаходиться (за адресою: м. Тернополя, вул. Тролейбусна, 14), перебував на стаціонарному лікуванні - 13 днів, з 19.02.2021р. по 04.03.2021р.

Клінічний діагноз поставлений КНП «ТЕРНОПІЛЬСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ПСИХОНЕВРОЛОГІЧНА ЛІКАРНЯ»: Відновний період перенесеної відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, лінійного перелому склепіння та основи черепа, перелом кісток лицевого черепа 11.12.2020р. з наявністю: стійкого цефалгічного синдрому, двобічної аносмії, двобічної сенсоневральної приглухуватісті, лівобічної рефлекторного- пірамідної недостатності, двобічної екстрапірамідної недостатності, емоційно- лабільного розладу, змін на МРТ головного мозку (післятравматичні енцефаломаляційних зміни лівої та правої лобної часток 36*28*16 мм правій, 32*31*19 мм.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021рік», установлено у 2021 році мінімальну заробітну тату: у місячному розмірі: з 1 січня - 6 000 гривень.

З огляду на зазначене, у якості відшкодування шкоди завданої тимчасовою втратою працездатності, підлягає відшкодуванню 2 515 грн. 50 коп, із розрахунку 6 000 : 31 - 193,5 х 13 днів = 2 515 грн. 50 коп.

Згідно висновку МЕДИЧНОГО ЦЕНТРУ МРТ, магнітно-резонансна томографія головного мозку для ОСОБА_1 від 26.02.2021р., висновком встановлено: Стан після перенесеної травми: ділянка формування енцефаломаляційних змін, із наявністю частково лізованої крові в ній, ймовірно як наслідок забою/контузії; ділянки енцефаломаляційних змін в обох лобних частках головного мозку; описані зміни сигналу в режимі Т2 SWI в лівій лобній частці головного мозку, можуть відповідати наслідкам перенесеного дифузного аксонального ураження.

Одиничні, дрібні вогнища в лобних частках обох півкуль головного мозку, ймовірно судинного походження. Венозна ангіома в лівій лобній частці головного мозку. Інтраселярне вогнище - залишки/кіста кишені Ратке.

Згідно висновку експерта №184 від 09.03.2021 року, відмічені у ОСОБА_1 , ушкодження, зважаючи на їх вид, відсутність ознак консолідації (зрощення) переломів, вказаний характер ран тощо, утворились від дії тупих предметів незадовго до його госпіталізації у лікувальний заклад, не виключно у вказаний в постанові термін - 11.12.2020року.

Виявлені у ОСОБА_1 , тілесні ушкодження належать до тяжких за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння - п.п. 2.1.2, 2.1.3 (б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

У зв`язку із перебуванням на лікуванні ОСОБА_1 змушений був придбати медикаменти, а також пройти обстеження, та здійснити процедури, які призначенні лікарем, а тому поніс витрати на лікування у розмірі 7 595 грн. 47 коп., що підтверджується висновками, товарними чеками, рахунками на оплату, актом надання послуг.

Після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав III групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААВ №430359 від 03.06.2021p., видана ТЕРНОПІЛЬСЬКИМ ОБЛАСНИМ ЦЕНТРОМ МЕДИКО СОЦІАЛЬНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ Психоневрологічна міжрайонна спеціалізована МСЕК.

Враховуючи те, що позивачу присвоєно третю групу інвалідності у якості відшкодування шкоди пов`язаної із стійкою втратою працездатності підлягають стягненню 60 000 грн., із розрахунку 5 000 х 12 = 60 000 грн.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 22.3 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена ст.23 ЦК України.

Відповідно до п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим та моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону,-МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової витати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оцінюючи розмір компенсації завданої позивачу моральної шкоди суд враховує характер завданої шкоди, та надані докази в обґрунтування посилань позивача на ті наслідки, що виникли після завданої шкоди, а тому, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заявлена ним сума у розмірі 379 грн. 77 коп. із розрахунку 7 595 грн. 47 коп. х 5% = 379 грн. 77 коп.

З огляду на викладене загальна сума страхового відшкодування становить - 72263,94 грн.

Згідно ст. 36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Враховуючи те, що позивачу ОСОБА_1 , завдано неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями водія ТЗ «CITROEN Jumpy» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого, була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201922932 ПРАТ "СК "ЕТАЛОН" та діями водія ТЗ «AUDI 80» д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність якого була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/9522047 у ПАТ "HACK "ОРАНТА", шкода підлягає відшкодованою порівно з ПРАТ "СК "ЕТАЛОН" та ПАТ "HACK "ОРАНТА" по 36131,97 грн.

ПАТ "HACK "ОРАНТА" здійснило виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №20947 від 10.05.2022року.

ПРАТ "СК "ЕТАЛОН" виплата страхового відшкодування здійснена не була, рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування також не приймалося. Посилання відповідача у відповіді, що надіслана ОСОБА_1 від 05.08.2021року 19766-08-01, на те, що перебіг строку в 90 днів протягом якого страховик зобов`язаний прийняти рішення щодо здійснення страхового відшкодування, є припиненим відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», суд до уваги не приймає, оскільки ДТП що відбулася є страховим випадком, в страховика виник обов`язок виплатити страхове відшкодування за завдану забезпеченим транспортним засобом шкоду, яка пов`язана з ушкодженням здоров`я потерпілого, тому вина заподіювача шкоди не вимагається, як уже зазначалося обвинувальним актом у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , внесеному до ЄРДР за №0000496 від 11.12.2020 p., встановлена протиправна дія заподіювача шкоди - порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів п.п. 10.1,16.11 та 33. Дорожні знаки, 2. Знаки пріоритету, 2.1 «Дати дорогу» ПДР, яка перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, шкодою спричиненням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи докази, досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, шляхом стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» невиплаченого страхового відшкодування, в розмірі 36131,97 грн.

Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2481грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 223, 263, 265, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_1 36131,97 грн. невиплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на користь держави судовий збір в розмірі 2481 грн.

Заочне рішенняможе бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» Код , м.Київ, вул.Дегтярівська, 33-Б.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк