РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді Усатової І.А.,

при секретарі: Омелько Г.Т.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста м. Києва Кошарний Олександр Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем 09 серпня 2019 року, реєстровий номер 3654, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» грошових коштів у розмірі 786 973,00 грн.

В обґрунтування позову вказав, що у травні 2021 року на адресу місця проживання ОСОБА_1 , надійшов лист від приватного виконавця Київського міського виконавчого округу, Кошарного Олександра Вікторовича, яким було надіслано постанову № 60050063 від 13.05.2021 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на майно автомобіль КІА, модель SPORTAGE, категорія: Легковий, колір: Чорний, рік виробництва: 2007, номер кузову: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кухова, рами): НОМЕР_3 , та повідомлено, що в провадженні приватного виконавця Кошарного О.В. знаходиться ВП 60050063 щодо стягнення з громадянина ОСОБА_1 боргу на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» у сумі 786 973,00 грн..

У подальшому позивач, в особі свого адвоката, ОСОБА_2 , звернувся до приватного виконавця Київського міського виконавчого округу, Кошарного Олександра Вікторовича, із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 60050063. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, 02.06.2021 року позивачу стало відомо, що виконавче провадження №60050063 відкрите по виконанню виконавчого напису нотаріуса № 3654, виданого 09.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, Колейчиком Володимиром Вікторовичем, щодо стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості по Кредитному договору № 0 від 03.07.2007 року у розмірі 786 973,00 грн.

Позивач вважає, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, Колейчиком Володимиром Вікторовичем, при вчиненні 09.08.2019 виконавчого напису за № 3654, грубо порушено вимоги чинного законодавства, а саме: не враховано, що стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин шляхом вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, на момент вчинення виконавчого напису, не передбачалось чинним законодавством, не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, не врахував пропуск трирічного строку позовної давності з моменту виникнення права вимоги за кредитним договором, не врахував відсутність факту отримання ОСОБА_1 вимоги про наявність заборгованості, що як наслідок призвело до порушення його прав та незаконного вчинення виконавчого напису. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 18.06.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Витребувано від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича (вул. Грушевського, 15, оф. 6, м. Бровари), належним чином засвідчені копії документів на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 3654 від 09.08.2019.

Ухвалою судді від 18.06.2021 у справі задоволено заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 3654, вчиненого 09 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В. В. у виконавчому провадженні № 60050063 від 12.09.2019.

14 червня 2022 року на адресу Солом`янського районного суду міста Києва повернувся конверт з копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, що направлявся приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчику Володимиру Вікторовичу.

24 червня 2022 року від відповідача у справі надійшов відзив, в якому останній заперечує проти задоволення позову, вважає, що заборгованість є безспірною, а строки позовної давності, щодо звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису не пропущені.

6 лютого 2021 року від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 133187 грн.

20 липня 2021 року надійшла заява про долучення доказів, які судом приймаються до уваги.

24.06.2022 від відповідача надійшло заперечення на клопотання про вирішення питання щодо розміру судових витрат, в якому просить відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення судових витрат у частині відшкодування судових витрат на надання професійної правничої допомоги.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.07.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, у відповідності до умов якого, Банк зобов`язався надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 25525,00 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) дол. США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором (п. 1.1. Кредитного договору).

Відповідно до п. 1.2.2. Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь якому випадку не пізніше «03» липня 2014 року, якщо тільки не застосується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, у забезпечення виконання в повному обсязі усіх грошових зобов`язань Позичальника за даним Договором Позичальник передає в заставу, а Банк приймає наступне рухоме майно, а саме - транспортний засіб марки КІА, моделі: Sportage, 2007 року випуску, колір чорний, номери агрегатів: кузов №: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 до 2009 року здійснювалося повернення кредиту згідно графіку, шляхом зарахування коштів на рахунок Банку, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями квитанцій.

У подальшому рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.11.2009 у справі № 2-3225/09 позов Банку задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 200 607 грн. 68 коп., судові витрати у вигляді 1700 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно Інформації ВП - спецрозділ, щодо виконавчого провадження № 19270004, сформованої 10.06.2021 року системою АСВП вбачається, що:

16.03.2010 Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-3225, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» боргу у розмірі 202337,68 грн..

18.05.2010 державним виконавцем Деснянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, Малиш Тетяною Олександрівною, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника.

16.11.2010 державним виконавцем Деснянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, ОСОБА_3 , винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, у зв`язку з розшуком автомобіля.

08.11.2011 старшим державним виконавцем Деснянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, Панченко Іриною Ігорівною, проведено опис майна боржника, а саме: транспортного засобу КІА SPORTAGE, загальна характеристика: 2007 р.в, ДНЗ НОМЕР_2 , № кузова: НОМЕР_1 , чорного кольору.

08.11.2011 старшим державним виконавцем Деснянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, Панченко Іриною Ігорівною, винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

Також, 08.11.2011 старшим державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, з метою визначення ринкової вартості арештованого та описаного автомобіля боржника.

20.02.2012 старшим державним виконавцем Деснянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, Панченко Іриною Ігорівною, винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного, у зв`язку з перебуванням у відділ на виконанні декількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.

31.05.2012 ПП «НИВА-В.Ш.» було проведено аукціон з реалізації арештованого рухомого майна, яке належало ОСОБА_1 , а саме: колісного транспортного засобу марки «КІА», модель «SPORTAGE», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип ТЗ - легковий універсал, колір - чорний, об`єм двигуна - 1 975 см3, кузов № НОМЕР_1 .

31.05.2012 за результатами проведення аукціону, було видано Протокол № 1012037/2 проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , який затверджено Директором філії 10 ПП «НИВА-В.Ш.» Ковальчуком М.О..

Відповідно до Протоколу, 31.05.2012 було проведено аукціон з реалізації майна, а саме: Лот № 2. Колісний транспортний засіб марки «КІА», модель «SPORTAGE», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип ТЗ - легковий універсал, колір - чорний, об`єм двигуна - 1 975 см3, кузов № НОМЕР_1 . Транспортний засіб зачинений, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відсутні. Стартова ціна лота, грн.. - 85 059,80 грн. Відповідно до Протоколу, переможцем аукціону визнано ОСОБА_4 , з ціновою пропозицією 85 100,00 грн.

31.05.2012 старшим державним виконавцем Деснянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, Панченко Іриною Ігорівною, було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, а також постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

05.06.2012 між директором філії 10 ПП «НИВА-В.Ш.» Ковальчуком Миколою Олександровичем та переможцем аукціону ОСОБА_4 було складено Акт приймання-передачі, у відповідності до якого, у зв`язку з тим, що майно було реалізоване, переможцю аукціону ОСОБА_4 , згідно Протоколу №1012037-2, було передано майно, а саме: транспортний засіб марки «КІА», модель «SPORTAGE», днз: НОМЕР_2 , 2007 р.в., колір - чорний, ключі - відсутні, ТП - відсутній.

08.06.2012 старшим державним виконавцем Деснянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, Панченко Іриною Ігорівною, було винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту, якою знято арешт з транспортного засобу марки КІА SPORTAGE, днз: НОМЕР_2 , 2007 р.в., колір - чорний, кузов № НОМЕР_1 .

Постановою від 08.06.2012 року було знято з розшуку автомобіль боржника а саме: КІА SPORTAGE 2007 р.в., ДНЗ: НОМЕР_2 , чорного кольору, кузов № НОМЕР_1 , у зв`язку з його реалізацією на прилюдних торгах.

19.10.2012 старшим державним виконавцем Деснянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, Панченко Іриною Ігорівною, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону, якою зазначено, що під час примусового виконання виконавчого документа державним виконавцем було реалізовано автомобіль боржника, а саме КІА SPORTAGE 2007 р.в., ДНЗ: НОМЕР_2 , який перебував у заставі АКІБ «УкрСиббанк», та коштів від реалізації якого було недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними.

Також встановлено, що 09.08.2019 за заявою ТОВ «Росвен Інвест Україна» приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області, Колейчик Володимир Вікторович вчинив виконавчий напис № 3654 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором № 0 від 03.07.2007, укладеним з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» за договором № 992/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.11.2017 по 12.07.2019.

Сума заборгованості складає 786 973 (сімсот вісімдесят шість тисяч дев`ятсот сімдесят три) гривні 00 копійок, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 657 487,19 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 129 485,81 грн.

Відповідно до постанови приватного виконавця Київського міського виконавчого округу, Кошарного Олександра Вікторовича, від 12.09.2019 про відкриття виконавчого провадження № 60050063 виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису №3654, виданого 09.08.2019, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, Колейчиком Володимиром Вікторовичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» грошових коштів у розмірі 786 973,00 грн.

Так, позивач вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, порушено порядок видачі виконавчого напису та заборгованість визначена нотаріусом, не є безспірною, на що суд зазначає наступне.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку №1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання,чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Аналогічну позицію викладено в ухвалі колегії суддів судової палати цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2017 № 201/1662/16-ц.

Аналізуючи вищезазначене, виконавчий напис може бути вчинений за наявності одночасно двох умов, а саме: з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років та підтверджено безспірність заборгованості.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Так, оскільки, відповідно до умов договору погашення кредиту, процентів та інших платежів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань.

Як встановлено судом, 03.07.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0.

Згідно п. 1.2.2 вказаного договору, Позичальник зобов`язується повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь якому випадку не пізніше «03» липня 2014 року, якщо тільки не застосується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін.

Згідно оспорюваного виконавчого напису, стягнення заборгованості здійснено за період з 16.11.2017 по 12.07.2019 .

У той же час судом встановлено, що 20.05.2009 Банк, скориставшись правом наданим п. 3.1.2 Кредитного договору, звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовними вимогами до позивача про стягнення заборгованості за Кредитним договором, у зв`язку з чим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.11.2009 року у справі № 2-3225/09 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 200 607 грн. 68 коп.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги строк дії кредитного договору та ухвалення 30.11.2009 Деснянським районним судом м. Києва рішення у справі № 2-3225/09, яким достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог закону, оскільки у виконавчому написі нотаріуса зазначено період стягнення, який перевищує загальний строк позовної давності, тобто включає вимоги, з дня виникнення яких минуло більше трьох років.

З урахуванням статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Проте, всупереч вказаним нормам чинного законодавства, приватним нотаріусом не виконано зазначених вимог законодавства при вчиненні виконавчого напису від 09.08.2019 року.

При вчиненні виконавчого напису, у порушення норм ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та Порядку, приватним нотаріусом не перевірено того, чи пред`явлена заборгованість є безспірною, виходячи з умов кредитного договору, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30.11.2009 року у справі № 2-3225/09, яким достроково стягнуто заборгованість за Кредитним договором, а також факту реалізації заставного автомобіля Деснянським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у рамках виконавчого провадження № 19270004 з примусового виконання такого рішення.

Крім того, під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року рішення суду залишено без змін.

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року / в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року /.

Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи, вищевикладене судом не приймається до уваги позиція відповідача.

З огляду на викладене, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, прийшов до висновку про задоволення позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню .

Також, у серпні 2021 року представником позивача, у порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, було подано до суду заяву про розподіл судових витрат. Свої вимоги останній мотивував тим, що в результаті розгляду справи позивачем були понесені витрати на професійну допомогу адвоката. Відтак, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 133 187 гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України - до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства зокрема є - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі «ЦПК України») - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.1 абз. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України - розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження своєї позиції представником позивача до суду було надано: копію Договору про надання правової допомоги від 01.06.2021 між адвокатом Цирулевським Р.О. та Мартиненко Р.О., копію Додаткового договору № 1 від 03.08.2021 до Договору про надання правової допомоги від 01.06.2021, копію акту від 03.08.2021 про обсяг наданої правової допомоги, копію квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 03 серпня 2021 року, копію адвокатського ордеру серії АА №1110030 від 11.06.2021, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п.1.1. Договору правової допомоги Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору правової допомоги - підтвердженням факту надання Адвокатом Клієнту правової допомоги, відповідно до умов цього Договору, є підписання Сторонами акту приймання - передачі наданих послуг.

Згідно п.п. «г» п. 4.1. Договору правової допомоги Клієнт зобов`язався оплачувати послуги Адвоката в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

11 червня 2021 року, на виконання покладених Договором правової допомоги завдань, адвокатом було видано Ордер серії АА №1110030 від 11.06.2021 року, щодо представництва інтересів Клієнта в суді.

03.08.2021 між Адвокатом та Клієнтом укладено Додатковий договір № 1 до Договору про надання правової допомоги, яким до Договору правової допомоги були внесені зміни, а саме пункти 6.1 та 6.2. Договору викладені в новій редакції, якими погоджено вартість послуг Адвоката у розмірі 83 187,00 грн. та порядок та строки оплати, а також додано пункт 6.4, яким передбачено додаткову винагороду (гонорар успіху) у розмірі 50 000,00 грн.

Згідно Акту від 03.08.2021 про обсяг наданої правничої допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги, Адвокатом було виконано наступні роботи: Процесуальна дія, Кількість годин, Вартість: 01.06.2021- підготовка та подача заяви про ознайомлення з матеріалами справи № 2-3225/09 у Деснянському суді м. Києва (збирання доказів). 1 (одна) година 2 189,00 грн. 02.06.2021 - підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами ВП №60050063; прибуття до приватного виконавця Кошарного О.В. та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №60050063, зняття фотокопій матеріалів (збирання доказів). 2 (дві) години 4 378,00 грн; детальний аналіз та вивчення виконавчого напису від 09 серпня 2019 року № 3654; детальний аналіз та вивчення Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 03.07.2007, на якому вчинений виконавчий напис; детальний аналіз та вивчення інших матеріалів виконавчого провадження №60050063; детальний аналіз та вивчення відповідної судової практики з аналогічних правовідносин 8 (вісім) годин 17 512,00 грн. 04.06.2021 - інформування клієнта щодо правової позиції у справі, щодо оскарження виконавчого напису № 3654 від 09.08.2019, роз`яснення судової практики з аналогічних правовідносин, роз`яснення прав та обов`язків Клієнта-2 (дві) години 4 378,00 грн. 07.06.2021 - отримання у Деснянському суді м. Києва рішення у справі № 2-3225/09 (збирання доказів). 1 (одна) година 2 189,00 грн; підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та формування позовної заяви з додатками до подачі в суд; підготовка заяви про забезпечення позову та формування заяви з додатками до подачі в суд; підготовка клопотання про витребування доказів та формування клопотання до подачі до суду; подання позовної заяви, шляхом її направлення засобами поштового зв`язку- 16 (шістнадцять) годин 35 024,00 грн. 17.06.2021 - підготовка та подача доповнень до заяви про забезпечення позову 1 (одна) година 2 189,00 грн; Отримання у Солом`янському районному суді м. Києва ухвали від 18.06.2021 про забезпечення позову у справі № 760/15657/21; підготовка та подача приватному виконавцю заяви про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали про забезпечення позову Солом`янського районного суді м. Києва від 18.06.2021 у справі № 760/15657/21- 2 (дві) години 4 378,00 грн.; 21.07.2021 - отримання копій документів необхідних у рамках справи № 760/15657/21 (збирання доказів)- 2 (дві) години 4 378,00 грн. 26.07.2021 року - підготовка та подача до суду заяви про доручення доказів у справі № 760/15657/21. 1 (одна) година 2 189,00 грн. 03.07.2021 року - інформування клієнта щодо стану розгляду справи № 760/15657/21, про хід виконання доручення, та про обсяг та перелік підготовлених матеріалів та виконаних робіт. 2 (дві) години 4 378,00 грн.

Відповідно до даного акту адвокатом Цирулевським Р.О. було витрачено на правову допомогу 38 години 00 хвилин часу, що в грошовому еквіваленті, виходячи з розрахунку: 1 (одна) година дорівнює 1-му прожиткового мінімуму на працездатну особу станом на 1 січня 2021 року згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» - 2189,00 грн., склало 83 187,00 грн.

Відповідно до п. 6 Акту - Сторони дійшли взаємної згоди, що сума коштів, зазначена у п. 3 даного акту буде оплачена Клієнтом Адвокату трьома платежами: 1-й платіж - 30 000,00 грн.; 2-й платіж - 30 000,00 грн. та 3-й платіж - 23 187,00 грн. відповідно, про що 03.08.2021 укладено Додатковий договір № 1 до Договору про надання правової допомоги від 01.06.2021.

Пунктом 6.1. Акту визначено, що Клієнт сплачує Адвокату перший платіж у розмірі 30 000,00 грн. у день підписання даного Акту, про що видається квитанція до прибутково-касового ордеру.

Пунктом 6.2. Акту Сторони дійшли взаємної згоди що другий платіж у розмірі 30 000,00 грн. по даному Акту, має бути сплачений Клієнтом до 30.09.2021, а третій платіж у розмірі 23 187,00 грн. по даному Акту має бути сплачений Клієнтом до 31.11.2021, шляхом зарахування грошових коштів на рахунок Адвоката.

Відповідно до п. 6.3. Акту визначено, що відповідно до Додаткового договору № 1 до Договору про надання правової допомоги від 01.06.2021, сторони внесли зміни до розділу 6 Договору, доповнивши його пунктом 6.4 Договору, яким погодили додаткову винагороду (гонорар успіху) адвоката у розмірі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч гривень), який буде сплачений Клієнтом Адвокату у разі винесення позитивного рішення у справі № 760/15657/21.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 02 вересня 2021 року, на підставі договору про надання правничої допомоги між адвокатом Цирулевським Р.О. та ОСОБА_1 , останнім було сплачено 30 000,00 грн. за надання правової допомоги.

З наданих матеріалів вбачається що у ОСОБА_1 виникли зобов`язання щодо оплати Адвокату другого платежу у розмірі 30 000,00 грн., та третього платежу у розмірі 23 187,00, тобто останнім будуть понесені витрати за надану правову допомогу згідно Договору про надання правничої допомоги від 01 червня 2021 року (з урахуванням змін) та Акту від 03.08.2021 року у майбутньому.

Таким чином загальний розмір витрат ОСОБА_1 на правову допомогу отриману в рамках цивільної справи № 760/15657/21, яку він поніс та очікує понести, становить 133 187,00 грн. (сто тридцять три тисячі сто вісімдесят сім) гривень 00 копійок, а тому саме така сума підлягає до розподілу та відшкодування

Верховний суд в постанові від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19 зазначає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного суду від 21.01.2021р. у справі №280/2635/20, від 26.06.2019 у справі №813/481/18 та інших.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначає, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

24.06.2022 від відповідача надійшло заперечення на клопотання про вирішення питання щодо розміру судових витрат, в якому просить відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення судових витрат у частині відшкодування судових витрат на надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі « Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір .

Згідно постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у процесі вирішення питання про віднесення до судових витрат, які розподілені за результатами розгляду спору, бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто так званого «гонорару успіху», для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у разі укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат . Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність . При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін .

Відповідно до постанови ВС від 04.12.2018 у справі № 911/3386/17, від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі судах першої, апеляційної та касаційної інстанції ; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини .

З огляду на відсутність публічного інтересу до справи, належність до категорії справ незначної складності, усталеність правової позиції у даній категорії справ, відсутність необхідності адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, суд наголошує на не співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката в рамках справи і про необхідність їх зменшення.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

В Акті від 03.08.2021 про обсяг наданої правничої допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги адвокатом вказано дії, які не відносяться до даного переліку, а саме: прибуття до приватного виконавця Кошарного О.В. та ознайомлення з матеріалами справи виконавчого провадження, зняття фотокопій матеріалів, детальний аналіз та вивчення виконавчого напису, детальний аналіз та вивчення договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, детальний аналіз та вивчення інших матеріалів виконавчого провадження, детальний аналіз та вивчення відповідної судової практики з аналогічних правовідносин, отримання у суді рішення, подання позовної заяви, шляхом її направлення засобами поштового зв`язку, отримання у суді ухвали, отримання копій документів необхідних у рамках справи № 760/15657/21(збирання доказів), інформування клієнта щодо стану розгляду справи, про хід виконання доручення, та про обсяг та перелік підготовлених матеріалів та виконаних робіт.

З вирахуванням вищезазначеного, адвокат виконав наступні адвокатські дії: проінформував клієнта щодо правової позиції у справі, щодо оскарження виконавчого напису, роз`яснив судову практику з аналогічних правовідносин, роз`яснив права та обов`язки клієнта, підготував позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та сформував позовну заяву з додатками до подачі суду, підготував заяву про забезпечення позову та сформував заяву з додатками до подачі до суду, підготував клопотання про витребування доказів та сформував клопотання до подачі до суду, підготував та подав доповнення до заяви про забезпечення позову, підготував та подав приватному виконавцю заяву про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали про забезпечення позову, підготував та подав до суду заяву про долучення доказів у справі.

Згідно постанов ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу(заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Виходячи з вищевикладених норм, суд оцінивши складність справи, співрозмірності витраченого часу, документальне підтвердження, приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути 12 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Також з відповідача на користь позивача підлягають витрати за сплату судового збору у розмірі 908, 00 грн. подання позовної заяви та 454, 00 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76 - 82, 109, 110, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 09 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, Колейчиком Володимиром Вікторовичем, за реєстровим номером № 3654 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» грошових коштів у розмірі 786 973,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (код за , адреса реєстрації: 03126, м. Київ, вул. Вацлава Гавела, буд. № 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 12 000, 00 грн. та витрати за сплату судового збору в розмірі 1 362, 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. А. Усатова