Справа № 128/2977/21

РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.

при секретарі Шикун Я.С.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

відповідачці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

Встановив:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи власні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку, розташовану на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, площею 2,2022 га, «для ведення особистого селянського господарства», кадастровий номер :01:005:0060. У встановлений законом 6-місячний строк до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого ОСОБА_2 , внаслідок чого була заведена спадкова справа до майна померлого. Слід зазначити, що понад п`ятнадцять років включно по теперішній час позивач користується земельною ділянкою (обробляє її, вирощує ягідно-плодові культури на земельній ділянці, облаштувала садок). Договір оренди земельної ділянки укладався у простій письмовій формі, однак державну реєстрацію права користування (оренди) проведено не було. Жодних претензій або вимог щодо звільнення земельної ділянки із користування до позивача не надходило та це влаштовувало як спадкодавця так і позивача. Дізнавшись, що дружина померлого оформлює спадкові права у нотаріальній конторі, позивач підготувала договір оренди земельної ділянки з метою його укладення із спадкоємицею (відповідачкою) та подальшої державної реєстрації права користування земельною ділянкою у встановленому законодавством порядку. Однак, перебуваючи у Лука-Мелешківській сільській раді з особистих питань в серпні 2021 року позивач дізналась, що ОСОБА_4 вчинив заповіт, згідно якого вищевказану земельну ділянку заповів позивачці. 26.08.2021 року позивач отримала дублікат заповіту від 17.08.2005 року, згідно якого ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2,2022 га, посвідчену державним актом на право власності на землю ЯА №506234 від 13 липня 2005 року, кадастровий номер 010050060, яка знаходиться на території Лука-Мелешківської сільської ради заповідає ОСОБА_3 . Після чого, позивачка звернулась до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 . 19.10.2021 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори винесено Постанову №1689/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також не надала належних доказів фактичного прийняття спадщини в зв`язку із чим вважається такою, що не прийняла спадщину.

З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Лавренчук А.С. позов підтримав в повному обсязі та просить його вимоги задовольнити, змін та доповнень не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, суду показала, що її померлий чоловік не міг такого зробити та вчинити заповіт на ім`я ОСОБА_3 та вказує що заповіт ніхто не підписував.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Вінницьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області повторно.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку, розташовану на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, площею 2,2022 га, «для ведення особистого селянського господарства», кадастровий номер :01:005:0060.

26.08.2021 року позивач ОСОБА_3 отримала дублікат заповіту від 17.08.2005 року, згідно якого ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2,2022 га, посвідчену державним актом на право власності на землю ЯА №506234 від 13 липня 2005 року, кадастровий номер 010050060, яка знаходиться на території Лука-Мелешківської сільської ради заповідає ОСОБА_3 .

19.10.2021 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори винесено Постанову №1689/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_3 протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також не надала належних доказів фактичного прийняття спадщини в зв`язку із чим вважається такою, що не прийняла спадщину.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 за заповітом чи за законом немає.

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17.

У пункті 24постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7роз`яснено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від14 листопада 2018 року у справі № 636/2510/17.

Крім того, суд враховує ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згідно з якою практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права.

Так, право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Конвенція в ст. 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, ЄСПЛ тлумачить поняття «майно» (possessions) набагато ширше й у контексті ст. 1 Першого протоколу під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» (existing possessions).

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Суд вважає, що пропуск строку позивачем для прийняття спадщини, яке складається із нерухомого майна, на яке інші особи, окрім позивача, не претендують, пов`язане із правом володіти і користуватися майном, а тому є перешкодою для позивача у користуванні власністю, що входить до складу спадщини, що в свою чергу є порушенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням обставин справи та наданих позивачем доказів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 поважними, оскільки про існування заповіту на її ім`я вона дізналася в серпні 2021 року, а тому ОСОБА_3 необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 1 (один) місяць, для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачкою спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1270,1272, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355 ЦПК України, суд.-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 додатковий строк в 1 (один) місяць для подання до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Відомості про учасників провадження:

Позивач- ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя І.А. Ганкіна