Єдиний унікальний номер 229/3384/21
Номер провадження 2/229/40/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2022 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.,

при секретарі Тиченко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства 'Державний Ощадний банк України' в особі філії Донецьке обласне управління АТ 'Ощадбанк' до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки ,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2021 року позивач звернувся до Дружківського міського суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки .

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 30 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та до ОСОБА_2 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №4624.

Відповідно до кредитного договору, укладеного з ОСОБА_3 , останій отримав кредит у розмірі 150000 грн. зза умови сплати процентів за користування кредитом у розмірі 20,5 % річних з остаточним терміном погашення не пізніше 29 червня 2018 року.

Позивачем всі зобов"язання за Договором були виконані належним чином позивачу було надано кредит у сумі 150000.

У зв"язку із невиконанням умов договору, позивач був змушений звернутися до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

27 червня 2012 року Ясинуватським міськрайоним судом Донецької області з ОСОБА_3 було стягнуто заборгованість за кредитом.

Станом на 08 червня 2021 року виконавчий документ повернувся стягувачу без виконання.

Станом на 28 травня 2021 року основна заборгованість за кредитним договром складає 213936 грн. 36 коп., яка складається з:

- 75172, 41 грн. прострочена заборгованість за кредитом;

- 10972,12 грн. пеня;

- 108160,44 грн. 3% річних на суму простроченого кредиту; нарахованих та несплачених процентів по кредиту;

- 19 631, 39 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів по кредиту.

В забезпечення кредитного договору між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір б/н. Відповідно до п. 1.2 Іпотечного Договору позивачу в забезпечення Кредитного Договору було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме, трикімнатна квартира загальною площею 64,30 кв.м., житловою - 36,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Просять задовольнити позовні вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру загальною площею, 64,30 кв.м., житловою - 36,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 5145,61 грн.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 05 липня 2021 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 21 липня 2021 року (а.с. 163-164).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 21 липня 2021 року справу призначено до розгляду по суті на 10 вересня 2021 року (а.с. 171-172).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи або розглядати справу без його участі та відзив не надав, причини поважності неявки до суду не повідомив.

З огляду на це, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суду доказів, без фіксації судового процесу.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 30 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (банк) та ОСОБА_3 (позичальник) було укладено кредитний договір № 4624 (а.с.11-16).

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 зазначеного договору банк надав відповідачу ОСОБА_3 кредит в розмірі 150 000 гривень з процентною ставкою 20,5% річних, терміном на 120 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 29 червня 2018 року.

Згідно з положеннями підпункту 1.5 кредитного договору, позичальник зобов`язався щомісячно до 31 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1250,00 гривень та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 30 червня 2008 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у філії - Ясинуватське відділення 7852 ВАТ Ощадбанк.

Для забезпечення кредитного договору від 02 липя 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) був укладений іпотечний договір, відповідно до розділу 1 якого іпотекодавець, боржник та майнові поручителі, з метою забезпечення належного виконання боржником - ОСОБА_3 зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі.

Згідно з п. 1.2 іпотечного договору предметом іпотеки за іпотечним договором є нерухоме майно, а саме, трикімнатна квартира номер АДРЕСА_2 . Квартира має загальну площу 64,30 кв м, житлову площу 36,80 кв м.

За взаємною згодою сторін загальна вартість предмета іпотеки, станом на 04 жовтня 2007 року складає 343 040,50 гривень (пункт 1.3 іпотечного договору).

Відповідно до пункту 6.1 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо впродовж трьох місяців з моменту настання строку платежу зобов`язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцями будь-якого з своїх обов`язків, передбачених цим договором та/або у випадку невиконання боржником своїх обов`язків, передбачених кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих іпотекодавцями у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною.

Згідно п. 4.3 іпотечного договору, іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, який визначається іпотекодержателем самостійно на момент реалізації права іпотеки, у тому числі, але не виключно: основну суму кредиту; проценти за користування кредитом; комісійну винагороду, визначену кредитним договором; нараховані та несплачені на момент реалізації права застави штрафні санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором (пеня, штраф); витрати, понесені іпотекодержателем у зв`язку із зверненням стягнення на предмет застави та його реалізацією, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце; спричинені іпотекодержателю збитки в повному обсязі.

27 червня 2012 року Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено рішення, яким було стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість в повному обсязі.

На підставі вищевказаного рішення Ясинуватським відділом державної виконавчої служби було відкрито 27 червня 2012 року виконавче провадження № 59502373 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Ощадбанк» борг. Виконавчий лист повернувся позивачу без виконання.

Як вказано позивачем та не спростовано відповідачем ОСОБА_1 , ОСОБА_3 належним чином зобов`язання за вказаним договором не виконує, порушив умови кредитного договору та норми чинного законодавства, у зв`язку із чим відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.32-40) та звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом за періодом з 10 листопада 2020 року по 12 квітня 2021 року відповідач має заборгованість в загальному розмірі 213936,36 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом - 75172,41 грн; пеня - 10972,12 грн; трьох процентв річних на суму простроченого кредиту - 108160,44 грн.; трьох процентв річних на суму несплачених процентів - 19631,39 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За кредитним договором (ст. 1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення заборгованості за основним боргом та заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту, а також суми інфляційного збільшення заборгованості і 3 % річних від простроченої суми в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ч. 2 ст. 589 ЦК України).

Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Згідно з положеннями частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя (ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі статтею 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення сум кредиту та оплати процентів згідно кредитного договору, позивач має право звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором і реалізувати його для погашення вказаних вище зобов`язань у порядку, встановленому умовами іпотечного договору згідно з чинним законодавством.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 18 вересня 2018 року у справі № 921/107/15-г/16 дійшла висновку, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості.

У постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі №404/2610/16-ц вказано, що купівля іпотечного майна за кредитні кошти не є обов`язковою умовою для звернення на нього стягнення у передбаченому іпотечним договором і Законом України «Про іпотеку» порядку. Також законодавство не передбачає такої підстави для відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки як неспівмірність заборгованості за основним зобов`язанням з вартістю майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання. Зазначене може враховуватися лише у разі, якщо порушенням основного зобов`язання іпотекодержателю не завдано збитків. Якщо боржник судове рішення про стягнення з нього заборгованості не виконує і заборгованість не сплачує, то немає підстав для висновку про те, що іпотекодержателю не завдано збитків.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог позивача, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного або іпотечного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Суд при цьому зазначає, що 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).

За положеннями ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який чинний з 15 жовтня 2014 року до тепер, протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України та перебуває в іпотеці, зупиняється дія, зокрема, ст. 41, 43-47 (щодо реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку». Норма цієї статті діє у порядку виконання судового рішення та не впливає на право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналогічна правова позиція була висловлена Апеляційним судом Донецької області у рішенні від 28 квітня 2015 року по справі № 263/10514/14-ц.

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність:розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».

Місцем розташування нерухомого майна відповідачів є м. Ясинувата Донецької області.

Місто Ясинувата Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню та у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 4624 від 30 червня 2008 року, у розмірі 213936,36 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом - 75172,41 грн; пеня - 10972,12 грн; трьох процентв річних на суму простроченого кредиту - 108160,44 грн.; трьох процентв річних на суму несплачених процентів - 19631,39 грн. слід звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру, площею 64,30 кв.м., житловою - 36,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом її продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виконання рішення належить зупинити на час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд на підставі ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 5145,61 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 12, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 525, 526, 530, 572, 575, 589, 610, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 33, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-283, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПОО НОМЕР_1 , останнє відоме суду місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) за кредитним договором № 4624 від 30 червня 2008 року перед акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () в розмірі 213936 (двісті тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість) гривень 36 коп., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом - 75172 (сімдесят п`ять тисяч сто сімдесят дві) грн. 41 коп.; пеня - 10972 (десять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 12 коп.; трьох процентв річних на суму простроченого кредиту - 108160 (сто вісім тисяч сто шістдесят ) грн. 44 коп.; трьох процентв річних на суму несплачених процентів - 19631 (дев`ятнадцять тисяч шістсот тридцять одну) грн. 39 коп., звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору № б/н від 02 липня 2008 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме суду місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 14 серпня 2002 року Ясинуватським МВ УМВС України в Донецькій області), а саме, трикімнатну квартиру загальною площею 64, 30 кв.м. , житловою площею 36,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зі всіма невід`ємними її приналежностями, шляхом її продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме суду місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 14 серпня 2002 року Ясинуватським МВ УМВС України в Донецькій області) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» () судовий збір у розмірі 5145 (п`ять тисяч сто сорок п`ять ) грн. 61 коп.

Рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру загальною площею 64, 30 кв.м. , житловою площею 36,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не підлягає виконанню на період дії ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Донецького апеляційного суду, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті 25 лютого 2022 року.

Суддя А.Л. Гонтар