Справа № 128/754/22
Провадження № 2/127/1380/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 рокумісто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 28.05.2021 року за реєстровим №68718 таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивований тим, що між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було укладено кредитний договір №2578343 від 25.03.2016 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Авансар». 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим №68718 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому право вимоги перейшло від ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР», якому в свою чергу право фінансової вимоги перейшло від ТОВ «Фінансова компанія «ПЛЕЯДА», якому в свою чергу право фінансової вимоги перейшло від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», невиплачені в строк грошові кошти (за період з 25.03.2016 року по 01.06.2020 року) за кредитним договором №2578343 від 25.03.2016 року, а саме 6 152,20 гривень заборгованість за тілом кредиту, 8 859,60 гривень заборгованість за нарахованим та несплаченим відсоткам, 900 гривень заборгованість за нарахованою пенею. Загальна заборгованість становить 16 761,80 гривень (з врахуванням витрат на вчинення виконавчого напису). Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. 12.10.2022 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Позивач вважає вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не було перевірено факт безспірності заборгованості позивача за договором №2578343 від 25.03.2016 року, не перевірено наявність доказів направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень. Позивач не визнає розмір заборгованості, яку з нього стягнуто згідно оспорюваного виконавчого напису, зазначає, що на момент вчинення виконавчого напису законодавством України не було передбачено можливість вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, які не посвідчені нотаріально. Все зазначене, на думку позивача, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, учасникам справи роз`яснено їх процесуальні права на подання заяв по суті справи, витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. належним чином посвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №67126496 (стягувач ТОВ «ФК «Авансар»), зокрема копію кредитного договору №2578343 від 25.03.2016 року, укладеного між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» та ОСОБА_1 .

Правом на відзив відповідач не скористався, ухвалу суду отримано відповідачем 13.06.2022 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (ухвали суду) на електронну адресу відповідача.

Треті особи правом на надання до суду пояснень стосовно спору не скористалися.

24.06.2022 року на виконання ухвали суду від 10.06.2022 року від приватного виконавця Тимощука В.В. до суду надійшла копія матеріалів виконавчого провадження №67126496.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим №68718 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» невиплачених в строк грошових коштів (за період з 25.03.2016 року по 01.06.2020 року) за кредитним договором №2578343 від 25.03.2016 року, а саме 6 152,20 гривень заборгованість за тілом кредиту, 8 859,60 гривень заборгованість за нарахованим та несплаченим відсоткам, 900 гривень заборгованість за нарахованою пенею. Загальна заборгованість становить 16 761,80 гривень (з врахуванням витрат на вчинення виконавчого напису) (а.с.6).

Стягувачем виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання.

Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. 12.10.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67126496 з примусового виконання виконавчого напису №68718 від 28.05.2021 року (а.с.7).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно.

10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Так, виконавчий напис від 28.05.2021 року за реєстровим №68718 було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного не в нотаріальній формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Кредитний договір (заява-приєднання до кредитного договору) №2578343 від 25.03.2016 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису ТОВ «ФК «Авансар» та копія якого наявна в матеріалах справи, не посвідчений нотаріально, а тому у приватного нотаріуса Остапенка Є.М. були відсутні правові підстави для прийняття у Товариства документів для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Відповідно у нотаріуса були відсутні правові підстави для його вчинення.

Велика Палата Верховного Суду 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 ухвалила постанову в якій зазначено, що подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки до стягнення пред`явлено заборгованість за відсотками за користування кредитом після спливу строку кредитування, що не ґрунтується на вимогах Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ТОВ «ФК «Авансар» на користь позивача 992,40 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 280, 281, 288-289, 354-355 ЦПК України, на підставі ст. 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за реєстровим №68718, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» невиплачених в строк грошових коштів (за період з 25.03.2016 року по 01.06.2020 року) за кредитним договором №2578343 від 25.03.2016 року, а саме 6 152,20 гривень заборгованість за тілом кредиту, 8 859,60 гривень заборгованість за нарахованим та несплаченим відсоткам, 900 гривень заборгованість за нарахованою пенею, в загальній сумі 16 761,80 гривень (з врахуванням витрат на вчинення виконавчого напису), таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5Б, 501/5, .

Треті особи:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5;

Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович, адреса: м. Вінниця, вул. Соборна, 8 офіс 301.

Суддя: