Справа № 761/2459/21
Провадження № 2/761/791/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, Державної служби України з питань праці про визнання незаконними рішення та дій органу державної влади, визнання незаконною та скасування інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння), -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з даним позовом до Головного управління Держпраці в Донецькій області, Державної служби України з питань праці про визнання незаконними рішення та дій органу державної влади, визнання незаконною та скасування інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння).

У своїй позовній заяві просив суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Держпраці в Донецькій області під час складання інформаційної довідки №4 від 15.01.2018, зважаючи на викладену в довідці не перевірену інформацію беручи до уваги п.1 Постанову КМУ № 96;

- визнати неправомірними дії Державної служби України з питань праці під час розгляду звернень позивача щодо скасування інформаційної довідки №4 від 15.01.2018, зважаючи на викладену в довідці не перевірену інформацію беручи до уваги п.1 Постанову КМУ № 96;

- визнати неправомірною та скасувати інформаційну довідку №4 від 15.01.2018 про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) зважаючи на посадові обов`язки з виконання певних видів робіт на ділянці №9 з обслуговування та ремонту шламових насосних станцій та шламопроводів ЦВП підприємства;

- зобов`язати відповідачів провести перевірку якості атестації робочих місць за умовами праці слюсаря з виготовлення вузлів та деталей технологічних трубопроводів ділянки № 9 та правильності визначення назви професії;

- скласти санітарно-гігієнічну характеристику умов праці відповідно до поданого лікарняним закладом запиту №653 від 04.10.2016. з урахуванням посадових обов`язків, викладених у вкладиші до карти функціональних обов`язків «слюсаря з виготовлення вузлів та деталей технологічних трубопроводів» обумовлюючих умови праці та фактично виконувану роботу, враховуючи п. 1.11 наказу МОЗ №614 від 13.12.2004 та з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1999 року по 2013 рік Позивач перебував у трудових відносинах з ПрАТ «ММК Ілліча», цех водопостачання та водовідведення, підрозділ дільниця №9 «з експлуатації та ремонту шламових насосних станцій та шламовідводів». Позивач працював за професією «слюсар з виготовлення вузлів та деталей технологічних трубопроводів» ДКХП випуск 64 «Будівельні монтажні та ремонтно-будівельні роботи». Відповідно до вкладиша функціональних обов`язків, в обов`язки позивача входило виконання робіт з істотною зміною умов праці зважаючи на ДКХП вказаної професії, що суттєво відбивалось на умовах праці, а саме позивач здійснював трудову діяльність в умовах шкідливих та небезпечних умови праці - висота, важкий фізичний труд, підняття ваги, тривале перебування на ногах, робота в середовищі, яке містить сірку та її сполуки. В період роботи в цеху водопостачання підприємства стан здоров`я позивача погіршувався. За умовами праці в п.8 Карти періодичних медичних оглядів, керівництво цеху водопостачання та водовідведення у квітні 2011 р. ініціювало проведення розгляду питання подальшої роботи позивача за вказаною професією на дільниці №9 в структурному підрозділі підприємства - Лікувально-Діагностичному Центрі лікарсько-консультативною комісією з проходженням обстеження стану здоров`я професійними фахівцями. За матеріалами ЛКК за участю представників ЦВП було складено протокол №20 від 20.04.11 р. з наданням медичної довідки №276/15 від 20.04.11 р. з медичними рекомендаціями. В зв`язку з подальшим погіршенням стану здоров`я позивач у 2016 р. звернувся до лікарняного закладу і був направлений на консультацію до міського профпатолога. У відповідності з наявними захворюваннями у відповідності до посадової (вкладиш функцій них обов`язків), що обумовлювало умови праці, враховуючи на підтвердження умов праці Карту періодичних медичних умов оглядів п.8 міським профпатологом була висунута підозра з профзахворюванні від 10.08.2016 р. Запит на складання санітарно-гігієнічної характеристики №653 від 04.10.2016 р. було направлено до Головного управління Держпраці в Донецькій області. На момент направлення запиту позивач працював у ДВНЗ Маріупольський будівельний коледж. У грудні 2017 р. в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, наданням 2 групи інвалідності позивач звільнився за згодою сторін. У відповідь на запит лікарняної установи від 04.10.2016 р. з боку Держпраця була складена інформаційна довідка від 15.01.2018 р. Зазначений документ містить висновки про те, що «умови праці слюсаря по виготовленню вузлів та деталей технологічних трубопроводів ОСОБА_1 … відносяться до класу 2 «Допустимі»». Позивач вважає дії відповідача під час складання інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) протиправними, а висновки, які в ній містяться, такими, що не відповідають дійсним обставинами справи, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2021 року матеріали позову передані на розгляд судді Фроловій І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

11 травня 2021 року на адресу суду надійшла уточнена редакція позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 26 квітня 2021 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29 листопада 2021 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 січня 2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

14 квітня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, відповідно до якого представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

14 квітня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Державної служби України з питань праці, відповідно до якого представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

18 квітня 2022 року на адресу суду надійшла заява про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) від Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2022 року у справі залучено замість Головного управління Держпраці у Донецькій області її правонаступника - Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці.

26 липня 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Фролової І.В. від розгляду цивільної справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року заяву про відвід було визнано необґрунтованою, питання про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Фролової І.В. від розгляду цивільної справи за 761/2459/21 передано до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ суду для визначення іншого судді в порядку проведення автоматизованого розподілу вказаної заяви в системі документообігу суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року у задоволенні заяви про відвід було відмовлено.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

З наданою позивачем копії трудової книжки вбачається, що останній мав наступний професійний маршрут та трудову діяльність:

- слюсар-ремонтник механозборочного цеха №4 Ждановського завода важкого машинобування: 26.09.1977р. - 15.11.1977 р.;

- слюсар-ремонтник механозборочного цеха №4 Ждановського завода важкого машинобування: 15.11.1977р. - 01.09.1978 р.;

- слюсар-інструментальщик механозборочного цеха №4 Ждановського завода важкого машинобування: 01.09.1978р. - 27.11.1978 р.;

- слухач підготовчого відділення Ждановського металургійного інститута: 01.12.1978 р. - 26.07.1979 р.;

- студент Ждановського металургійного інститута: 26.07.1979 р. - 30.03.1981 р.;

- оператор фарбувально-сушильних агрегатів заготівельно-комплектовачного цеха №1 ВО «Ждановажмаш»: 15.04.1981 р. - 11.05.1981 р.;

- військовослужбовець у армії: 11.05.1981 р. - 29.06.1983р.;

- слюсар механо-зборочних робіт механо-зборочного цеха №27 ВО «Ждановажмаш»: 29.06.1983 р. - 05.07.1984 р.;

- стропальщик на гарячих ділянках ковально-пресового цеха №11 ВО «Ждановажмаш»: 05.07.1984 р. - 15.08.1985 р.;

- коваль-штамповщик на штамповачних молотах і пресах машин ковально-пресового цеха №11 «Ждановажмаш»: 15.08.1985 р. - 14.12.1988 р.;

- слюсар-електромонтажник зборочно-зварювального цеха №21 ВО «Ждановажмаш»: 14.12.1988 р. - 16.11.1992 р.;

- електромонтер по ремонту і обслуговуванню електричного обладнання житлово-експлуатаційної дільниці №2 ПрАТ «МК АЗОВСТАЛЬ»: 01.12.1992 р. - 18.05.1993 р.;

- електромонтер по ремонту і обслуговуванню електричного обладнання у аварійній службі житлово-комунального господарства ПрАТ «МК АЗОВСТАЛЬ»: 18.05.1993 р. - 14.07.1995 р.;

- директор виробничо-комерческої фірми «САШ»: 15.07.1995 р. - 21.01.1999 р.;

- слюсар по виготовленню вузлів і деталів технологічних трубопроводів у цеху водопостачання ПрАТ «ММК ім. Ілліча»: 08.02.1999 р. - 01.08.2011 р.;

- сторож у цеху ремонта металургійного обладнання ПрАТ «ММК ім. Ілліча»: 01.08.2011 р. - 30.05.2013 р.;

- сторож ТОВ «Охоронний Холдінг «ММК ім. Ілліча»: 30.05.2013 р. - 20.08.2013 р.;

- столяр-тесляр ДВНЗ «Маріупольський будівельний коледж»: 01.12.2014 р. -18.12.2017 р. Звільнений за власним бажанням - наказ №104 кс/тр від 18.12.2017 року.

В період роботи на посаді слюсаря по виготовленню вузлів і деталів техноголічних трубопроводів у цеху водопостачання ПрАТ «ММК ім. Ілліча» стан позивача погіршувався, а саме, з виписки з картки амбулаторного хворого від 01 травня 2019 року за підписом Стороженко вбачається наступне (мовою оригіналу):

« ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживающий по пдресу АДРЕСА_2, находится на Д-учете в КНП «ЦПМСП №5 г Мариуполя» с диагнозом:

Двусторонний деформирующий коксартроз 1 степени. Двусторонний деформирующий гонартроз 2 степени. Деформирующий остеоартоз обоих голеностопных суставов 1-2 степени.

Вертеброгенный пояснично-крестцовый радикулит с выраженным болевым, корешковым синдромом. Спондилоартроз. Протрузии дисков L2-L3 L3-L4 L4-L5 L5-S1. Грыжи Шморля.

Нефроптоз справа 2 степени. Хронический пиелонефрит, стадия ремиссии.

Хронический холецистит, стадия ремиссии. Паховый лимфаденит

Постромботическая болезнь левой нижней конечности. ХВН V степени СЕАР. Трофическая язва правой нижней конечности.

Состоит на Д-учете в ЛПУ с 1987г, когда у больного была выявлена ЯБ ДПК, прооперирован по поводу осложнения в виде прободения. Состоял на амбулаторном наблюдениии. Ежегодно проходил профосмотр, профилактическое лечение по поводу ЯБ ДПК, катарального бульбита.

Сохранялась рубцовая деформация ДПК.

Длительное время страдает хроническим бронхитом (диагноз подтвержден рентенологически).

В 2002 г - проходил лечение в травматологическом отделении ГБ №1 с диагнозом Острый артроз коленного сустава справа.

В 2005 г у больного возникли выраженные боли в пояснице, усиливающиеся при движении.

Консультирован невропатологом, урологом. Установлен диагноз: Вертеброгенный пояснично-крестцовый радикулит. Нероптоз справа 2 степени. Из анамнеза - частые обострения пиелонефрита.

Госпитализирован в 2005 г в ЦГКБ №1 г Донецка с диагнозом: Нефроптоз справа 2 степени. Хронический пиелонефрит в стадии ремиссии.

13.05.2005 под эндотрахеальным наркозом выполнена операция: Лапароскопичкая нефропексия справа. Послеоперационный период - без особенностей.

Состоял на Д-учете у уролога по поводу хронического пиелонефрита. Состоял на Д-учете у невропатолога по поводу вертеброгенного пояснично-крестцового радикулита.

На рентгене поясничного отдела позвоночника неравномерный субхондральный склероз и передние остеофиты L1-4. Лечение слабоэффективно.

В 2007 г поступил в хирургическое отделение ГБ №1 по поводу правосторонней паховой грыжи. Проведено радикальное грыжосечение.

В 2008 г выявлено ДЭП на УЗИ сосудов головы и шеи. С 2008 на Д-учете хронического холецистита.

С 2009 г постоянное обострение ДОА обоих коленных суставов.

На рентгене коленных суставов субхондральный склероз, краевые мелкие остеофиты бугорков больше берцовой кости слева.

06.07.09 в травматологическом отделении ГБ №4 проведена диагностическая видеоартроскопия коленного сустава, артротомия коленного сустава, резекция медиальной крыловидной складки.

16.07.09 выписан на амбулаторное лечение. Состоял на Д-учете у терапевта, травматолога.

С 09.03.2011 по 22.03.2011 проходил стационарное лечение в хирургическом отделении. Диагноз: ПТФС левой ноги, отечно-болевая форма. Проконсультирован ангиохирургом.

Диагноз: ПТФС левой ноги, отечно-болевая форма. Хроническая лимфовенозная недостаточность 2 степени. ДОА левого коленного сустава, состояние после операции, артроскопии и резекции связки.

В 2010 г сделана МРТ левого коленного сустава: Выявлены МР-признаки проявлений деформирующего остеоартроза левого коленного сустава. Хронические повреждения заднего рога медиального мениска. Синовиит.

…

В 2011 на МРТ правого коленного сустава выявлены МР-признаки деформирующего остеоартроза правого коленного сустава 1 степени, повреждение передней крестообразной складки 1 степени. Повреждения латерального и медиального менисков дегенеративного генеза. Лигамиоз собственной связки надколенника. Инфильтрация жирового тела Гоффа.

…

В 2010 г на МРТ позвоночника выявлены МР-признаки распространенного остеохондроза, больше поясничного отдела позвоночника. Спондилоартроз. Протрузия дисков L2-L3 L3-L4 L4-L5 L5-S1. Компрессия корешков.

…

В 2011 г у больного выявлена левосторонняя паховая грыжа, в сопутствующую патологию вынесены ПТФС левой ноги отечно-болевая форма ХВН 2 степени. ДОА левого коленного сустава. Артрит мелких суставов правой стопы. 29.06.11 - операция Герниопластика по Лихтенштейну.

…».

За умовами праці в п.8 Карти періодичних медичних оглядів (Наказ МОЗ №45 від 31.03.1994 р. та наказ МОЗ №246 від 21.05.2007 р.), керівництвом цеху водопостачання ПрАТ «ММК ім. Ілліча» у квітні 2011 року було ініційовано проведення розгляду питання подальшої роботи позивача за вказаною професією на дільниці №9 в структурному підрозділі підприємства - Лікувально-Діагностичному Центрі лікарсько-консультативною комісією з проходженням обстеження стану здоров`я професійними фахівцями.

За матеріалами лікарсько-консультативної комісії за участю представників цеху водопостачання ПрАТ «ММК ім. Ілліча» було складено протокол №20 від 20.04.2011 року з наданням медичної довідки №276/15 від 20.04.2011 р. з медичними рекомендаціями.

Вбачається, що за рішенням протоколу позивач був визнаний непридатним до роботи на посаді слюсаря по виготовленню вузлів і деталів техноголічних трубопроводів у цеху водопостачання.

В зв`язку з подальшим погіршенням стану здоров`я позивач у 2016 р. звернувся до лікарняного закладу і був направлений на консультацію до міського профпатолога.

У відповідності з наявними захворюваннями у відповідності до посадової (вкладиш функцій них обов`язків), що обумовлювало умови праці, враховуючи на підтвердження умов праці Карту періодичних медичних умов оглядів п.8 у відповідності до постанови КМУ №1662 від 08.11.2000 р. міським профпатологом була висунута підозра з профзахворюванні від 10.08.2016 р.

Запит на складання санітарно-гігієнічної характеристики №653 від 04.10.2016 р. було направлено до Головного управління Держпраці в Донецькій області.

На момент направлення запиту позивач працював у ДВНЗ Маріупольський будівельний коледж.

У грудні 2017 р. в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, наданням 2 групи інвалідності позивач звільнився за згодою сторін.

У відповідь на запит лікарняної установи від 04.10.2016 р. з боку Держпраця була складена інформаційна довідка від 15.01.2018 р.

Зазначений документ містить висновки про те, що «умови праці слюсаря по виготовленню вузлів та деталей технологічних трубопроводів ОСОБА_1 … відносяться до класу 2 «Допустимі»».

З відповіді Управління охорони навколишнього середовища та промислової санітарії ПрАТ «ММК ім. Ілліча» від 08.11.2017 року за №39/753 на припис № 45/7045 від 23.10.2017 р. (вх. № 18/2203 від 31.10.17 р.) було повідомлено, що при працевлаштуванні у цех водопостачання слюсарем з виготовлення вузлів та деталей технологічних трубопроводів 5 розряду відповідно до медичних рекомендацій було посилання, що ОСОБА_3 придатний працювати в окулярах.

За час роботи ОСОБА_3 виконував роботи згідно ЕТКС, затверджених, вкладишем до карти функціональних обов`язків слюсаря по виготовленню вузлів та деталей технологічних трубопроводів, в залежності від присвоєного розряду, а саме:

- обхід водопровідних мереж, що знаходяться у тунелях, естакадах, камерах засувок насосних станцій, водоводах укладених у землю;

- відкачка води дренажними насосами у тунелях, для виключення їх затоплення

- розбирання, ревізія, ремонт запірної арматури;

- відновлення ущільнюючих поверхонь;

- відновлення різьбових з`єднань;

- набивка сальникових ущільнень, заміна ущільнюючих прокладок та втулок;

- гідравлічне випробування устаткування, що ремонтується.

Роботи проводилися в складі бригади у приміщеннях насосних станцій та механічної майстерні. Роботи, які не вказані у трудовій книжці не виконував.

При виконанні робіт використовував слюсарний інструмент (гайкові та газові ключі, напилки, шабера, пробійники, зубила, молоток, кувалду, рулетку, штанген - циркуль, мечики, леркі). Робота механізована, для підйому великогабаритних деталей використовувалася лебідка ручна тросова механічна.

Спецодягом, спецвзуттям, засобами індивідуального захисту ОСОБА_3 був забезпечений відповідно до галузевих норм, згідно з «Особистою карткою обліку спецодягу» в період роботи видавалися: костюм бавовняно-паперовий, черевики, чоботи гумові, куртка ватна, штани ватні, валянки, каска, підшоломник ватний, протипилові респіратори. При цьому використовувалися протишумні навушники марки ПНШ-Б, які знижують рівень шуму від 5 до 32 дБ за різними середньогеометричними частотам октавних смуг.

Санітарно-побутовими приміщеннями був забезпечений згідно санітарних норм. Умови для дотримання питного режиму та правил особистої гігієни створені. Санітарно- побутове забезпечення відповідає санітарним вимогам.

Як вбачається з листа Комунального закладу охорони здоров`я Хмельницького обласного центру медико-соціальної експертизи Хмельницької обласної ради від 27 листопада 2020 року за №477, що згідно даних медико-соціальної експертної справи громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України ОСОБА_3 , а з 04.08.2016 року ОСОБА_1 (прізвище змінено, згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 04.08.2016 року та паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 17.08.2016 року Лівобережним РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області) неодноразово оглядався медико-соціальними експертними комісіями щодо встановлення інвалідності та за результатами оглядів останньому:

29 жовтня 2010 року Маріупольською міжрайонною МСЕК №2 - особою з інвалідністю не визнаний;

29 листопада 2010 року Донецькою обласною МСЕК №3 - особою з інвалідністю не визнаний;

10 березня 2011 року Донецькою обласною МСЕК №3 - особою з інвалідністю не визнаний;

06 травня 2011 року Донецькою обласною МСЕК №1 - особою з інвалідністю не визнаний;

13 вересня 2011 року Маріупольською міжрайонною МСЕК №2 - визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання на строк до 01 жовтня 2012 року;

18 жовтня 2012 року Маріупольською міжрайонною МСЕК №2 - визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання на строк до 01 листопада 2013 року;

31 жовтня 2013 року Маріупольською міжрайонною МСЕК №2 - визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання на строк до 01 листопада 2014 року;

20 листопада 2014 року Маріупольською міжрайонною МСЕК №2 - визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання на строк до 01 грудня 2015 року;

17 грудня 2015 року Маріупольською міжрайонною МСЕК №2 - особою з інвалідністю не визнаний;

13 січня 2016 року Обласною МСЕК №2 м. Маріуполь - особою з інвалідністю не визнаний;

18 лютого 2016 року Центральною МСЕК МОЗ України - особою з інвалідністю не визнаний;

24 жовтня 2016 року Обласною МСЕК №2 м. Маріуполь - визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання на строк до 01 листопада 2017 року;

03 жовтня 2017 року Обласною МСЕК №2 м. Маріуполь - визнаний особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання безстроково.

Щодо позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що зміст спірних правовідносин, які склались у цій справі зводиться до оскарження інформаційної довідки Головного управління Держпраці у Донецькій області від 15 січня 2018 року № 4 про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння).

Підстави, процедура складання та вимоги щодо форми інформаційної довідки про умови праці (санітарно-гігієнічної характеристики умов праці), регламентовані відповідним Порядком № 614, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 грудня 2004 року, який діяв на момент складання оскаржуваної у цій справі довідки від 15 січня 2018 року № 4.

За змістом пункту 1.3 вказаного Порядку санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння) (далі - санітарно-гігієнічна характеристика) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв`язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

Санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника лікувально-профілактично закладу (далі - ЛПЗ). У разі необхідності до складання санітарно-гігієнічної характеристики можуть залучатись лікарі інших структурних підрозділів закладів державної санітарно-епідеміологічної служби (пункт 1.4 Порядку № 614).

Відповідно до пункту 1.6 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика підписується лікарем з гігієни праці, лікарями інших структурних підрозділів закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, у разі їх залучення, та затверджується головним державним санітарним лікарем. Особи, які підписали акт обстеження умов праці, а також ті, що склали санітарно-гігієнічну характеристику, несуть відповідальність за достовірність інформації щодо умов праці та трудового процесу, викладеної у санітарно-гігієнічній характеристиці, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до пункту 1.7. Порядку складання та вимоги до санітарно- гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.04.2004 № 617 (далі - Порядок № 614) (в редакції, яка діяла під час складання інформаційної довідки про умови праці), запит на складання санітарно-гігієнічних характеристик умов праці подається закладом охорони здоров`я протягом трьох робочих днів після встановлення у працівника діагнозу підозри на хронічне професійне захворювання (отруєння).

Приписами пункту 1.8 Порядку № 614 установлено, що ЛПЗ, яким надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, можуть надсилати запит в заклади державної санітарно-епідеміологічної служби з обґрунтуванням необхідності доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики.

Згідно з пунктом 1.9. Порядку № 614 на непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють складається інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання (отруєння), яка наведена у додатку 2, на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. Обстеження підприємства для складання інформаційної довідки, у разі необхідності, проводиться за участю .представника робочих органів виконавчої дирекції Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи на адресу Міжрегіонального управління від КЗММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6 м. Маріуполя» надійшов запит на складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання (отруєння) від 04.10.2016 №653.

За результатами опрацювання вказаного запиту, керуючись пунктом 1.9. Порядку №614, Міжрегіональним управлінням на позивача складено інформаційну довідку про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) від 15.01.2018 №4.

Фахівцями Управління складена інформаційна довідка про умови праці, а не санітарно-гігієнічна характеристика умов праці так, як на час отримання інформації про умови праці за останнім місцем роботи Позивача у Державному вищому навчальному закладі «Маріупольський будівельний коледж» столяром-теслярем, Позивача було звільнено із займаної посади, та відповідно обстеження останнього місця роботи не проводилося за відсутності на те підстав.

З матеріалів справи вбачається, що при складанні інформаційної довідки про умови праці Позивача використана інформація про умови праці слюсаря по виготовленню вузлів та деталей технологічних ПрАТ «ММК імені Ілліча», узгоджена з Фондом соціального страхування, а також з профспілковою організацією підприємства.

В зазначеній інформації відображені об`єктивні дані про умови праці слюсаря по виготовленню вузлів та деталей технологічних, на підставі лабораторних та інструментальних досліджень, проведених санітарно-технічною лабораторією ПрАТ «ММК імені Ілліча».

Пунктом 1.16 Порядку № 614 встановлено, що за повноту та достовірність даних документів для складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки про умови праці) несе відповідальність роботодавець (особа).

Оскільки на момент складання інформаційної довідки від 15.01.2018 №4 позивач був звільнений за останнім місцем роботи на посаді столяр-тесляр ДВНЗ «Маріупольський будівельний коледж» (підтверджується вкладишем до трудової книжки НОМЕР_3 ) та за своїм статусом належав до переліку осіб (непрацюючі пенсіонери або особи, що не працюють) на яких складається виключно інформаційна довідка відповідно до пункту 1.9. Порядку №614).

Складена Управлінням інформаційна довідка про умови праці за своїм змістом повністю відповідає вимогам Порядку № 614, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що інформаційна довідка про умови праці видана з порушенням.

Окремо судом враховано, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що особи, які склали інформаційну довідку на позивача, внесли до неї недостовірну інформацію щодо умов праці та трудового процесу останнього.

Стосовно порушення строків видачі інформаційної довідки про умови праці згідно із запитом комунального запиту Маріупольської міської ради «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 6 міста Маріуполя» від 04.10.2016 № 653 на складання санітарно - гігієнічної характеристики умов праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання (отруєння), представником Державної служби України з питань праці у своєму відзиві було зазначено, що даний запит знаходився на виконанні у заступника начальника управління С.М. Кущинської. Відсутність копії трудової книжки, що мала бути додана до вказаного запиту, не дала змогу на той час опрацювати його належним чином, а відтак зазначений запит потребував додаткового опрацювання.

Водночас ані Порядком № 614, ані іншими нормативно-правовими актами не передбачено складання санітарно-гігієнічної характеристики на непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють

Суд зауважує, що процедура встановлення зв`язку захворювання з умовами праці визначена Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337 (далі Порядок № 337).

Відповідно до пункту 97 Порядку № 337 професійний характер хронічного захворювання (отруєння) встановлюється лікарсько-експертною комісією високоспеціалізованого профпаталогічного закладу здоров`я.

Згідно з пунктом 73 Порядку № 337 високоспеціалізовані профпаталогічні заклади охорони здоров`я, яким надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, можуть надсилати запити до територіальних органів Держпраці з обґрунтуванням необхідності внесення доповнень до санітарно-гігієнічних характеристик.

Пунктом 95 Порядку № 337 визначено, що у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України».

Відповідно до медичного висновку центральної лікарсько-експертної комісії державної установи «Інститут медицини праці імені Ю. І. Кундієва Національної академії медичних наук України» від 05.06.2019 № 1428 Позивачу не встановлено професійний характер захворювань, а саме професійну патологію не виявлено, захворювання з умовами праці не пов`язані.

Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку.

Стосовно зобов`язання скласти санітарно-гігієнічну характеристику умов праці відповідно до поданого лікарняним закладом запиту від 04.10.2016 № 653 з урахуванням посадових обов`язків, викладених у вкладиші до карти функціональних обов`язків «слюсаря з виготовлення вузлів та деталей технологічних трубопроводів», суд зазначає наступне.

Держпраці відповідно до Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 (далі-Положення), є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які ^спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Підпунктом 25 пункту 4 Положення визначено, що Держпраці забезпечує складення санітарно-гігієнічних характеристик умов праці для подальшого визначення зв`язку захворювання з умовами праці.

Відповідно до пункту 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з підпунктом 25 пункту 4 Положення про Головне управління Держпраці в області, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 № 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.04.2015 № 438/26883, Управління забезпечує складання санітарно-гігієнічних характеристик умов праці для подальшого визначення зв`язку захворювання з умовами праці.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При розгляді справи принципи змагальності учасників процесу та рівності між собою є основоположними. Засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині 1 статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною 1 статті 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства.

Слід зважати, що рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав. При цьому слід зважати, що рівність учасників процесу встановлюються не обмежено в конкретному судовому процесі, а стосовно всіх суб`єктів, які звернулися до суду за захистом своїх прав. Рівність має забезпечуватися навіть в окремих непов`язаних судових провадженнях.

Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при дослідженні доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані.

Рішенням у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії» від 23.05.1993 р. ЄСПЛ вказав, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії», заява №12952/87 від 23.05.1993 року).

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №18390/91 від 09 грудня 1994 року).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суомінен проти Фінляндії», заява №37801/97 від 01 липня 2003 року).

Враховуючи, що матеріалами справи встановлено, що на момент складання інформаційної довідки від 15.01.2018 №4 позивач був звільнений за останнім місцем роботи на посаді столяр-тесляр ДВНЗ «Маріупольський будівельний коледж» (підтверджується вкладишем до трудової книжки НОМЕР_3 ) та за своїм статусом належав до переліку осіб (непрацюючі пенсіонери або особи, що не працюють) на яких складається виключно інформаційна довідка відповідно до пункту 1.9. Порядку № 614), з огляду на наведене можна дійти обґрунтованого висновку, що під час складання оскаржуваної інформаційної довідки від 15.01.2018 №4 посадові особи Міжрегіонального управління діяли на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Окремо суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.

Відповідно до пункту 1.26. Порядку № 614 у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою заявник мас право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно- епідеміологічної служби або в судовому порядку.

З системного аналізу положень пунктів 1.4., 1.7., 1.26. Порядку № 614 вбачається, що заявником, який має право оскаржити санітарно-гігієнічну характеристику в судовому порядку, є виключно лікарсько-профілактичний заклад за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий.

Позивач не наділений повноваженнями щодо оскарження санітарно-гігієнічної характеристики в судовому порядку.

Аналогічні висновки викладені у постановах Кропивницького апеляційного суду від 13.11.2018 у справі №405/2961/17 та від 13.12.2021 у справі №П/811/1339/17.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно з Рекомендаціями Комітету Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів від 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог' права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завдання суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

З огляду на наведене, суд позбавлений можливості втручатися у дискреційні повноваження відповідних органів влади щодо вирішення питання про складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці.

Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Суд зауважує, що відповідно до ч.7 ст. 141 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 11, 15, 16 ЦК України, та керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 55, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, Державної служби України з питань праці про визнання незаконними рішення та дій органу державної влади, визнання незаконною та скасування інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, адреса місцезнаходження - 85302, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 82, ,

Держава служба України з питань праці, адреса місцезнаходження - 01601, м. Київ, вул. Десятинна, буд.14, .

Суддя: