ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/679/21 Номер провадження 22-ц/814/421/22Головуючий у 1-й інстанції Романенко О. О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2021 року (повний текст судового рішення складено 26 листопада 2021 року)

у справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2021 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який обґрунтовував тим, що 30 серпня 2019 року між сторонами укладено кредитний договір № SAMABWFC2 про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви, умов та правил надання послуг. На ім`я відповідача було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та надано картку № НОМЕР_2 , строком дії до травня 2023 року.

Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1000 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 12 березня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 37798,71 грн, яка складається із: 31117,71 грн - заборгованості за кредитом, 6681,00 грн - заборгованості за відсотками.

Просило стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № SAMABWFC2 від 30 серпня 2019 року у розмірі 37798,71 грн, станом на 12 березня 2021 року, яка складається із: 31117,71 грн - заборгованості за кредитом, 6681,00 - заборгованості за відсотками та судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2021 року позов АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» суму заборгованості за кредитним договором б/н № SAMABWFC2 від 30 серпня 2019 року станом на 12 березня 2021 року у загальному розмірі 1348,91 грн, яка складається із: 900,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 448,91 грн - заборгованості за відсотками.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» 81,04 грн в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням суду в частині не задоволених позовних вимог не погодилось АТ «Акцент-Банк» та оскаржило його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову скасувати, вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Так, судом першої інстанції помилково не взято до уваги умови та правила надання банківських послуг та тарифи. Також зазначає, що відповідно до статті 1048 ЦК України стягненню підлягають проценти за користування кредитом навіть якщо договором не встановлено розмір процентів.

Крім того, позивач звертає увагу, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, підписаний ОСОБА_1 . Даний документ містить інформацію щодо умов кредитування, строків та процентної ставки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Згідно частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 37398,71 грн та беручи до уваги положення частини 13 статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тобто у суду апеляційної інстанції відсутні підстави переглядати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та поза доводами апеляційної скарги.

Встановлені обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи, 30 серпня 2019 року укладено договір № SAMABWFC2 від 30 серпня 2019 року шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку у вигляді встановлення кредитного ліміту у розмірі 1000 грн на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6-13).

На ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та надано картку № НОМЕР_2 , строком дії до травня 2023 року.

При оформленні кредитної картки позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, що підтверджується його підписом на анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку (а.с. 6).

Так матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», згідно якого вказана у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 01 січня 2020 року, а кредитний договір між сторонами укладено 30 серпня 2019 року (а.с. 7).

З виписки з рахунку ОСОБА_1 та довідки за вказаною кредитною карткою за період з 30 серпня 2019 року по 10 листопада 2021 року (а.с. 53) вбачається, що 30 серпня 2019 року відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 1000,00 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до частин першої другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

При цьому, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При розгляду справи суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність факту укладення між сторонами кредитного договору та погодження процентної ставки в розмірі 44,4 % річних. Однак, зазначив, що жодних належних та допустимих доказів збільшення кредитного ліміту за кредитним договором № SAMABWFC2 від 30 серпня 2019 року суду не надано. Тоді як кошти у розмірі 30163,71 грн знято з рахунку відповідача у відповідності до умов іншого договору - «Розстрочка» № ABH0F200 від 30 серпня 2019 року, який до суду не надано та який не є предметом розгляду даної справи.

Колегія суддів, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до статті 367 ЦПК України, приходить до висновок про обґрунтованість висновків суду першої інстанції та про відсутність підстав переглядати зазначене рішення поза обґрунтувань наведених відповідачем.

Щодо інших доводів, наведених в апеляційній скарзі

Посилання АТ «Акцент-Банк» на те, що суд обґрунтовував своє рішення відсутністю підпису позичальника на Умовах і Правилах надання банківських послуг та Тарифах, а також не взяв до уваги підписаний паспорт є безпідставним та спростовуються самим оскаржуваним рішенням, відповідно до змісту якого суд врахував як факт укладення договору, так і факт підписання паспорту, та стягнув заборгованість і відсотки відповідно до положень даних документів.

Доводи наведені в апеляційній скарзі щодо не стягнення судом першої інстанції процентів також є необґрунтованими, зважаючи на те, що рішенням суду стягнуті відсотки за користування кредитом з урахуванням розміру стягнутої суми заборгованості за тілом кредиту.

Також апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо входження заборгованості в розмірі 30163,71 грн до позовних вимог є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказані кошти були отримані ОСОБА_1 в рамках кредитного договору «Розстрочка» №АВН0F200, тобто поза межами встановленого кредитного ліміту за спірним кредитним договором № SAMABWFC2, а скаржник, у свою чергу, не надав докази, які б підтверджували протилежне.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що при розгляді даної справи судом першої інстанції не застосовувалися висновки Верховного Суду, зроблені в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, що спростовує позицію АТ «Акцент-Банк» щодо помилковості її застосування.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги позивача, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акцент-Банк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 10 березня 2022 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді О.Ю. Кузнєцова

Л.М. Хіль