Ухвала

Іменем України

18 липня 2022 року

м. Київ

справа № 932/17161/19

провадження № 61-4996ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу адвоката Васильєва Павла Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за участю третьої особи - ОСОБА_2 , про визнання договору іпотеки припиненим та скасування записів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 12 жовтня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою від 21 квітня 2022 року Дніпровський апеляційний суд у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовив, апеляційну скаргу залишив без руху, надавши строк для сплати судового збору у розмірі 2 305,20 грн.

Ухвалою від 04 травня 2022 року Дніпровський апеляційний суд у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовив, апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнав неподаною та повернув скаржнику.

У червні 2022 року адвокат Васильєв П. С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2022 року.

Посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить скасувати судове рішення, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Окрім того, у липні 2022 року від представника ОСОБА_1 , Васильєва П. С. , надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги у зв`язку з тяжким матеріальним станом.

Відповідно до частин першої та третьої статті 136 ЦПК України і статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Із наведених особою, яка подала касаційну скаргу, доводів та наданих цьому доказів, а саме: відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 29 червня 2022 року, довідки з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 29 червня 2022 року про відсутність відомостей про особу, вбачаються підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частина четверта статті 394 ЦПК України передбачає, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно із частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).

Ухвалою від 21 квітня 2022 року Дніпровський апеляційний суд у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовив, апеляційну скаргу залишив без руху для сплати судового збору у розмірі 2 305,20 грн.

02 травня 2022 року на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 подала заяву (клопотання) про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій повторно просить звільнити її від сплати судового збору, фактично з тих же підстав, що і у клопотанні, викладеному в апеляційній скарзі.

У діях особи у вигляді подання клопотання для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, убачаються ознаки зловживання процесуальними правами у розумінні пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України.

Тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Крім того, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Таким чином, визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з невиконання ОСОБА_1 вимоги суду, а саме - несплати судового збору.

Зі змісту касаційної скарги, судового рішення, що оскаржене,та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною першою та третьою статті 136, частиною першою статті 389, частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2022 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Васильєва Павла Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за участю третьої особи - ОСОБА_2 , про визнання договору іпотеки припиненим та скасування записів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська