Справа № 183/7008/21
№ 2/183/1640/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.

за участі секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання,

за участю позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_2 -

встановив:

07.10.2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином 23-х років, у розмірі 3000 грн. щомісяця.

В обґрунтування позову із посиланням на ст.ст. 180-183, 191, 199, 200 СК України зазначає, що в період шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, на утримання яких до досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця. ІНФОРМАЦІЯ_2 старший син - ОСОБА_3 досяг повноліття, син зареєстрований та проживає з позивачем. На даний час ОСОБА_3 є студентом Дніпровського транспортно-економічного фахового коледжу, навчається на денній формі навчання, за кошти державного бюджету, термін навчання - до 30 січня 2023 року. Позивач зазначає, що навчання сина, крім побутових витрат, вона несе витрати на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Відповідач не надає коштів на утримання сина, який на даний час навчається, хоча має таку можливість. У зв`язку з навчанням, син не має можливості працювати, не має інших джерел доходу, але несе значні витрати пов`язані з навчанням, тому позивач звернулася до суду з даним позовом.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що їх повнолітній син ОСОБА_3 , хоча і навчається, проте не потребує матеріальної допомоги, оскільки після досягнення повноліття, він придбав автомобіль, надає послуги в службі таксі, внаслідок чого має самостійний дохід. Крім того, відповідач зазначає, що він не має можливості надавати синові допомогу на навчання, оскільки після розірвання шлюб у з позивачем, він змушений доглядати свою матір, яка постійно хворіє, потребує його допомоги. Також, відповідач зазначає, що сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі, визначеному законом.

У відповіді на відзив позивач спростовує доводи відповідача щодо працевлаштування сина та наявності у нього самостійного доходу, зазначає, що автомобіль, який зареєстрований на ім`я сина, придбаний за кошти, отримані ним у борг. Також позивач спростовує доводи відповідача щодо відсутності у нього коштів на утримання сина, він має дохід, хоча і не офіційний.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, надала пояснення по суті позову, звернула увагу на те, що автомобіль придбаний сином частково на кошти, які йому подарували дідусь з бабусею, та на її заощаджені кошти, а частково кошти ним були отримані в борг від сторонньої особи, про що сам син надав їй розписку. Також позивач повідомила, що протягом навчання сина у Дніпровському транспортно-економічному фаховому коледжі, вона несла витрати на його проживання у гуртожитку у розмірі 600 гривень щомісяця, а також ви трати на продукти харчування та транспорт. Наразі, син навчається дистанційно, вона не несе ніяких витрат, пов`язаний з його навчанням.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав, зауважив, що протягом певного часу після розірвання шлюбу з позивачем, діти з ним спілкувалися, він завжди надавав допомогу дітям, якщо вони у нього таку допомогу просили. Однак, після досягнення повноліття старший син перестав з ним спілкуватися, він придбав автомобіль, відповідачеві достеменно відомо, що він надає на цьому автомобілі послуги таксі, має дохід, та не потребує допомоги на навчання.

Ухвалою судді від 22 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками значаться сторони по справі (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 досяг повноліття.

Відповідно до довідки № 556 від 29.09.2021 року ОСОБА_3 навчається в Дніпровському транспортно-економічному фаховому коледжі, на денній формі навчання, за кошти державного бюджету, термін навчання до 30 січня 2023 року (а.с.11).

Правовідносини, що виникли між сторонами, з приводу у тримання сина, що продовжує навчання, врегульовані наступними нормами закону.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Як зазначав суд вище, задля отримання аліментів на утримання сина, що продовжує навчання, необхідна сукупність чотирьох юридичних фактів, що підлягають доказування, відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, судне бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Так, у позові позивач посилається на те, що їх спільний син, в зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги, однак в ході розгляду справи такої обставини суду не доведено, як і не доведено наявність витрат позивача на побутові потреби сина, на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення нею коштів на харчування чи транспорт тощо.

Натомість, як свідчать подана довідка про навчання ОСОБА_3 , останній навчається за кошти державного бюджету.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, не береться до уваги майновий стан дитини, що продовжує навчання та наявність у неї рухомого та нерухомого майна. В даному випадку, суд бере до уваги наявність матеріальних втрат, необхідних для продовження навчання, а тому наявність у ОСОБА_3 боргових зобов`язань перед третіми особами та наявність у власності автомобіля жодним чином не спростовує доводи відповідача у потребі самої дитини грошових коштів, визначених позивачем у розмірі 3000 гривень, які вона витрачає на навчання сина.

Крім того, суд бере до уваги, що відповідач не має офіційного доходу, сплачує на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, суду не доведено, що в зв`язку з навчанням повнолітній ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги від батька, у розмірі, визначеному позивачем.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока