Справа № 752/3265/20
Провадження № 2/752/1066/22
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
03 березня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,
Позивач в особі ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) про стягнення страхового відшкодування.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10 лютого 2017 року на пр. Глушкова у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мерседес» д.н.з. Республіки Молдови НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) та автомобіля марки «Порш Каєн» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . В результаті вчинення даного правопорушення відповідачем було завдано матеріальної шкоди власнику автомобіля марки «Порш Каєн» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 .
Постановою Голосіївського районного м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Пошкоджений автомобіль було застраховано на момент дорожньо-транспортної пригоди у ПрАТ «СК «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3014/264/000639 від 11.07.2016.
Оскільки у відповідача на момент ДТП існував страховий сертифікат «Зелена карта» № НОМЕР_3 - МТСБУ відшкодувало на користь позивача 100 000,00 грн.
Отже, відповідач у порядку статті 1194 ЦК України має відшкодувати різницю між завданою шкодою відповідачем і шкодою, яка відшкодована МТСБУ у розмірі 363 642,67 грн.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 2 квітня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 46).
У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У відповідності до статтями 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Судом встановлено, що 11 липня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та ОСОБА_4 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3014/262/000639 за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «Porche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 , терміном дії до 30.07.2017 (а.с. 8-12).
Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу (а.с. 16).
Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду, 10.02.2017 року о 00 год. 15 хв. в м. Києві по пр. Глушкова, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Mercedes Vito» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував швидкість руху та дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Porche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю «Porche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 14).

10 лютого 2017 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту (а.с. 17).

Відповідно до ремонтної калькуляції № РV52981/кп від 07.03.2017 року вартість ремонту з урахуванням ПДВ становить 348 462,29 грн (а.с. 19-21).

Враховуючи рахункок ТОВ «Віннер ПЦКА» № 1035090 від 14.02.2017 (а.с. 18), калькуляцію № 52981/к/п від 07.03.2017 р., звіт експерта № 45/02/17 від 31.03.2017, розрахунки сум страхового відшкодування, на підставі страхових актів № 28663/1, № 28663/2 (а.с. 38,39) ПрАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати страхувальнику страхове відшкодування в сумі 463 642,67 грн. Платіжними дорученнями сума страхового відшкодування була перерахована на рахунок ТОВ "Віннер ПЦКА", де був здійснений ремонт автомобіля.

Виплата підтверджується платіжним дорученням № 119742 від 20.03.2017 року, № 119800 від 21.03.2017 року, № 120698 від 05.04.2017 (а.с. 40-42).

Оскільки у відповідача на момент ДТП існував страховий сертифікат «Зелена карта» № НОМЕР_3 , терміном дії до 09.12.2017 року, Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало на користь ПАТ «СК «Універсальна» 100 000,00 грн.

Страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту порушеного права, зокрема до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплати страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України).

Отже, відповідач у порядку статті 1194 ЦК України має відшкодувати різницю між завданою шкодою відповідачем і шкодою, яка відшкодована МТСБУ у розмірі 363 642,67 грн (463 643,67 грн - 100 000 грн).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відтворення пошкодженої речі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки ч. 1 визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 363 642,67 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 76-83, 133, 141, 258, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо, який проживає за адресою: Молдова, Кишенівська обл., Сорокинський р-н, с. Василків) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Л. Українки, 9, р/р НОМЕР_4 в банку ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ, МФО 380805) страхове відшкодування у розмірі 363 642 (триста шістдесят три тисячі шістсот сорок дві) гривні 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо, який проживає за адресою: Молдова, Кишенівська обл., Сорокинський р-н, с. Василків) на користь держави судовий збір у розмірі 2 102 ( дві тисячі сто дві) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк