ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/5888/21 Номер провадження 22-ц/814/1446/22Головуючий у 1-й інстанції Невеніцин Є.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради, Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

третя особа: Департамент житлового господарства Харківської міської ради.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року адвокат Поліщук Д.В., представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернувся до суду з вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради, Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради, КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 321 830 грн 92 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля, і 3 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_3 був власником автомобіля «Kia Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 в період з 28.05.2015 року по 16.11.2019 року. Користувачем автомобіля була ОСОБА_2

05 вересня 2019 року близько 19:50 год. біля будинку № 8 по вул. Данилевського у місті Харкові на автомобіль «Кіа Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 впала гілка дерева, внаслідок чого автомобіль отримав пошкодження. В цей же день року ОСОБА_4 звернулася до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області із повідомленням щодо заподіяння шкоди внаслідок падіння гілки дерева на транспортний засіб «Кіа Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №19361 від 15.10.2019 величина матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Кіа Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 356 830,92 грн.

16 листопада 2019 року між ТОВ «ТБ Слобожанщина», який є комісіонером та діє на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії № 5676/19/021777 від 16.11.2019 та ОСОБА_5 укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5676/19/021777. Відповідно до п. 3.1. Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 16.11.2019, за домовленістю Сторін ціна транспортного засобу складає 35 000,00 грн.

Враховуючи, що розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля внаслідок падіння 05.09.2019 дерева складає 356 830,92 грн., а також приймаючи до уваги, що пошкоджений автомобіль був проданий за 35 000,00 грн., ОСОБА_1 (як власнику автомобіля) та ОСОБА_2 (як користувачу автомобіля) було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 321 830,92 грн. (356 830,92 грн. - 35000,00 грн.).

З метою встановлення балансоутримувача зелених насаджень (дерева, яке впало на автомобіль, право користування яким мала ОСОБА_2 ), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , представник позивачів направляв до Харківської міської ради, Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» адвокатські запити, проте встановити балансоутримувача зелених насаджень за вказаною адресою не вдалося можливим.

Зелені насадження, які знаходяться на вулично-дорожній мережі (тротуарі) та прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 на балансі будь-якого спеціалізованого підприємства не перебувають. Харківська міська рада їх не передавала на баланс будь-якого підприємства, не визначала на конкурсних засадах балансоутримувачів, відповідальних за утримання об`єктів благоустрою, а саме зелених насаджень не призначала, таким чином саме вона зобов`язана відшкодувати завдану матеріальну шкоду, оскільки балансоутримувач зелених насаджень, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 відсутній і саме вона є особою, яка зобов`язана утримувати дані зелені насадження, та є відповідальною за їх утримання.

За результатами обстеження Державного спеціалізованого лісозахисного підприємства «Харківлісозахист», дерево, яке впало 05.09.2019 на автомобіль позивачів є вимираючим та аварійним, підлягало видаленню, вирубуванню, фізіологічний стан дерева є незадовільним та дерево могло бути звалено вітром та зламане буреломом. Відповідачі не вчинили необхідних та своєчасних заходів для належного утримання об`єкта благоустрою, що стало причиною пошкодження майна позивачів, чим заподіяно матеріальної шкоди у розмірі 321 830,92 грн.

Внаслідок незаконної бездіяльності Відповідачів, які не забезпечили належний догляд та утримання зелених насаджень і не забезпечили безпеку осіб під час користування об`єктами благоустрою населеного пункту, Позивачам була заподіяна моральна шкода, яка полягає у переживаннях, завданих власнику майна та користувачу майна, у зв`язку з пошкодженням автомобіля, неможливості користування ним, витрат особистого часу, пов`язаних із залученням спеціалістів для оцінки збитків, звернення до правоохоронних органів, що призвело до погіршення якості життя позивачів та звернення до суду. Заподіяну моральну шкоду позивачі оцінюють у розмірі 3 000,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Харківської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено.

Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 321 830 грн 92 коп. у якості відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля.

Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3 000 грн у якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вартість проведеного детального лісопатологічного обстеження дерева у розмірі 2 011 грн 82 коп.

Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 624 грн 20 коп.

Стягнуто з Харківської міської ради на користь та ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 624 грн 20 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 листопада 2021 року заяву представника позивачів про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради, Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів: Департамент житлового господарства Харківської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено.

Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на оплату правничої допомоги, у розмірі 6 000 грн.

В іншій частині відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що матеріали справи не містять доказів щодо встановлення конкретного місця пригоди, відсутня схема місця ДТП, відсутні показання свідків, відсутні посилання та докази, що дерево не було спиляно, зрубано, пошкоджено за допомогою третіх осіб, не зазначено стан дерева. Відсутній експертний висновок щодо стану дерева.

Судом не взято до уваги, що позивачем не надано схеми розташування дерева відносно будинку по АДРЕСА_1 із загальнодоступних відомостей, за таких підстав неможливо встановити коло підприємств, установ, організацій відповідальних за утримання елементів благоустрою.

Посилання позивача на лісопатологічний аналіз зразків деревини, на думку скаржника, не можливо вважати експертним висновком, оскільки до відбору зразків не було залучено жодного з представників відповідачів та комунальних підприємств, а тому не можливо встановити зразки якого саме дерева було представлено до аналізу. Не надано доказів щодо наявності у особи, яка складала відповідні висновки, Свідоцтва про присвоєння відповідної кваліфікації експерта, виданого Міністерством юстиції України.

Також, на думку скаржника, позивачем не доведено, яке саме дерево впало на автомобіль позивача, де воно знаходилось, де знаходився у той час автомобіль, або чи не було пошкодження автомобіля спричинено діями третіх осіб.

Скаржником звернуто увагу суду, що позивачем ОСОБА_2 було порушено правила дорожнього руху при зупинці транспортного засобу, а саме на фото, наданому позивачем, автомобіль знаходився на пішохідному тротуарі, що є порушенням п. 15,10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р.

Наголошується, що, порушивши правила паркування, ОСОБА_2 сприяла спричиненню їй майнової шкоди.

Стверджується про помилковість висновків суду щодо недоведеності факту непереборної сили, що виключає відповідальність за заподіяну шкоду. При цьому суд мав би у відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України застосувати до спірних правовідносин правову позицію Верховного Суду у справі № 761/15111/18 (постанова від 09 вересня 2020 року).

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Поліщук Д.В., представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилається на необґрунтованість апеляційної скарги і, навівши свої доводи, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Проаналізувавши подані позивачами докази у справу, а також нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини, представник позивачів наполягає на обґрунтованості висновків суду щодо покладення саме на Харківську міську раду відповідальності за завдану шкоду.

Звертається увага на те, що Харківська міська рада, заперечуючи проти поданих у справу доказів, зі своєї сторони не надала жодного доказу на спростування обставини і доводів позову, не заявляла клопотань про витребування доказів, призначення експертиз, тощо.

Стосовно постанови Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 761/15111/18 наголошується, що у зазначеній справі судами були встановлені відмінні фактичні обставини, зокрема відповідач належним чином виконував свій обов`язок з утримання території, на якій були відсутні аварійні дерева.

Доводи апеляційної скарги про порушення ОСОБА_2 правил паркування транспортного засобу спростовуються наявними у справі письмовими доказами, а також тим, що вона не була притягнута до відповідальності за адміністративне правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Жилкомсервіс», посилаючись на необґрунтованість самого позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , фактично підтримало доводи апеляційної скарги і просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Інші учасники правом подачі відзиву не скористались.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно відомостей регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області № 31/20-3067 від 11.12.2020 року автомобіль «Kia Sportage» з 28.08.2015 року по 16.11.2019 року належав ОСОБА_1 . З 16.11.2019 року по 21.07.2020 рік за договором купівлі-продажу транспортного засобу власником даного автомобіля була ОСОБА_5 (т.1 а.с.19).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.06.1994 року, ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_1 (т.1 а.с.20).

Згідно довідки Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області про результати розгляду матеріалу №36133 від 05.09.2019 року та протоколу огляду місця події встановлено пошкодження автомобіля за адресою: АДРЕСА_1 , навколо автомобіля, належного ОСОБА_1 , лежать зламані дерева (т.1 а.с.101-104) .

За висновком експертного автотоварознавчого дослідження №19361, складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса, величина матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Kia Sportage, державний номерний знак НОМЕР_1 , приймається у розмірі його ринкової вартості на момент пошкодження в результаті падіння дерева (05.09.2019) і складає 356 830,92 грн (т.1 а.с.22-26).

Згідно листа Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 25.05.2021 року 05.09.2019 року в період часу з 19-49 год. по 21-10 год. пориви вітру становили 18 м/с, що відноситься до небезпечних метеорологічних явищ (т.1 а.с.165).

Відповідно листів Харківської міської ради від 05.08.2020 року за вих.№6234/9-20, № 3045/0/90020 від 27.08.2020 року, № 9755/9-20 від 26.11.2020 року зелені насадження за адресою: АДРЕСА_1 на балансі підприємств, які підпорядковані Департаменту житлового господарства, не перебувають (т.1 а.с.35, 37, 47).

Згідно листа Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради № 7398 від 26.08.2020 року житлові будинки по АДРЕСА_1 належать до об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова та перебувають на балансі комунального підприємства «Жилкомсервіс», інформації стосовно балансоутримувача зелених насаджень немає (т.1 а.с.36).

За повідомленням СКП «Харківзеленбуд» № 1155 від 21.10.2020 року зелені насадження, які знаходяться на вулично-дорожній мережі (тротуарі) та прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на балансі підприємства не перебувають (т.1 а.с.38).

Відповідно листа КП «Жилкомсервіс» № 21307/2/0705 від 27.08.2020 року зелені насадження, які знаходяться на вулично-дорожній мережі (тротуарі) та прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на балансі підприємства не перебувають (т.1 а.с.39).

Згідно листів юридичного департаменту Харківської міської ради № 8801/9-20 від 28.10.2020 року, № 7149/9-20 від 03.09.2020 року, № 7590/9-20 від 16.09.2020 року, № 8609/9-20 від 21.10.2020 року, № 9493/9-20 від 19.11.2020 року зелені насадження, які знаходяться на вулично-дорожній мережі (тротуарі) та прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на балансі підприємства не перебувають. Будь-які роботи, пов`язані з видаленням та/або обрізкою крони вказаних зелених насаджень, підприємством не проводились. Будь які звернення на обстеження зелених насаджень, які знаходяться на вулично-дорожній мережі (тротуарі) та прибудинковій території багатоквартирного будинку за вказаною адресою, до міської комісії, яка діє на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.02.2007 року № 182 «Про створення міської комісії по обстеженню зелених насаджень, що підлягають видаленню на території м.Харкова», не входили, відповідні акти не складались. Рішення виконкому Харківської міської ради на видалення зелених насаджень по вул. Данилевського 8 не приймались, ордер не видавався. Підприємство не може вказати, чи були на зелених насадженнях, які знаходяться на вулично-дорожній мережі(тротуарі) та прибудинковій території багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , аварійні гілки, оскільки обстеження цих зелених насаджень підприємством не проводилось (т.1 а.с.40, 43, 45, 47, 48-49).

Згідно результатів лісопатологічного обстеження Державного спеціалізованого лісозахисного підприємства «Харківлісозахист» № 02-10/611 від 22.12.2020 року начальником відділу діагностики проведено детальне обстеження дерева, що зростає за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами обстеження встановлено: фізіологічний стан дерева незадовільний, обстежене дерево досягло віку стиглості та, враховуючи ознаки ослаблення (водяні пагони, розповсюдження грибних захворювань), підлягало видаленню. Дерево можна віднести до IV категорії фізіологічного стану та аварійне через ураження грибними хворобами. Ураження дереворуйнівними грибами зумовлює розвиток стовбурових та комлевих гнилей, що призводить до руйнування механічного каркасу стовбурів, внаслідок цього вони можуть бути звалені вітром або зламані буреломом. Таким чином, дерева з ознакам стовбурової гнилі належать до категорії аварійних, зазначене дерево підлягало вирубуванню (т.1 а.с.62-66).

01.02.2021 року адвокат Поліщук Д.В., представник ОСОБА_1 , та ОСОБА_7 , звертався до Харківської міської ради, Виконкому харківської міської ради, СКП «Харківзеленбуд» Харківської міської ради із заявою щодо відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_1 як власнику транспортного засобу Kia Sportage, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , як користувачу транспортного засобу, внаслідок падіння 05.09.2019 року на транспортний засіб дерева. Шкоду оцінили у розмірі 32 1830, 92 грн (т.1 а.с.68-75).

У відповідь на звернення юридичний департамент Харківської міської ради надав відповідь № 1144/9-21 від 12.02.2021 року, з якої вбачається, що заявником не доведено протиправна діяльність (бездіяльність) Харківської міської ради, причинний зв`язок між неправомірними діями і самою шкодою, що унеможливлює покладання на Харківську міську раду відшкодування збитку внаслідок падіння дерева 05.09.2020р. на автомобіль марки Kia Sportage, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на тротуарі біля будинку № 8 по вул. Данилевського у м.Харкові (т.1 а.с.76-78).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані як загальними нормами цивільного законодавства, що регулюють деліктні правовідносини, так і спеціальними нормами, які регулюють правовідносини у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно із частиною першою ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

За загальним правилом (ч.1 ст.1167 ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства (ст.12, ст.13 ЦПК України), саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу. На потерпілу особу покладається лише обов`язок довести факт завдання шкоди та її розмір.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно з частиною сьомою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105(далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Отже, за змістом наведених вимог закону до повноважень (обов`язків) органу місцевого самоврядування належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача і контроль за станом зелених насаджень, тому обов`язок з відшкодування заподіяної позивачам майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування.

Наявними у справі належними і допустимими доказами (т.1 а.с.40, 43, 45, 47, 48-49) підтверджено, що міською радою не приймалось рішення про визначення балансоутримувача зелених насаджень, розташованих біля багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладаючи на Харківську міську раду обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачам майнової шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що дерево, з якого впала гілка на належний позивачам автомобіль, було розташовано на землях комунальної власності, а орган місцевого самоврядування рішень про визначення балансоутримувача зелених насаджень за адресою, де сталася подія, не ухвалював.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2019 року (справа №200/22129/16-ц), від 28 лютого 2019 року (справа №211/1489/13-ц).

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, слід звернути увагу на те, що Харківська міська рада під час розгляду справи у суді першої інстанції всупереч вимогам ст.12, ст.13, ст.81 ЦПК України жодних доказів на спростування доводів і обставин позову суду не подавала, клопотань про витребування таких доказів не подавала.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.76, ст.110 ЦПК України висновок експертизи є лише одним із доказів, який не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється за загальними правилами, встановленими ст.89 ЦПК України.

Стаття 105 ЦПК України не містить вимоги про обов`язкове призначення експертизи для визначення стану зелених насаджень, у тому числі і дерев.

За таких обставин наданий суду письмовий доказ результати лісопатологічного обстеження Державного спеціалізованого лісозахисного підприємства «Харківлісозахист» № 02-10/611 від 22.12.2020 року (а.с.62-66), є належним і допустимим у розумінні ст.77 і ст.78 ЦПК України.

Слід визнати обґрунтованими доводи відзиву на апеляційну скаргу про те, що падіння гілки дерева на автомобіль, який не рухається, не є дорожньо-транспортною пригодою у розумінні приписів Правил дорожнього руху, а тому надані суду письмові докази, якими підтверджується факт і місце події (а.с.101-104) є належними, допустимими і достатніми.

Отже, доводи апеляційної скарги про недоведеність факта і місця події є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується.

Обґрунтовуючи необхідність застосування до спірних правовідносин наведеної норми закону, відповідач посилається на те, що ОСОБА_2 , володілець автомобіля, порушила правила паркування транспортного засобу, отже своїми умисними діями сприяла завданню шкоди її автомобілю.

Порушення правил паркування транспортних засобів є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена статтею 152-1 КУпАП.

Матеріалами справи встановлено, що 05 вересня 2019 року ОСОБА_2 викликала на місце події працівників поліції, які склали протокол огляду місця події (а.с.101-104) та проводили перевірку цих обставин. Протокол про порушення ОСОБА_2 правил паркування працівниками поліції не складався, відповідно до адміністративної відповідальності вона не притягувалася. Наявні у справі докази з урахуванням приписів п.п.в) п.15.9 Правил дорожнього руху України не дають підстав для висновку про те, що ОСОБА_2 паркувала автомобіль у забороненому місці.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що автомобіль ОСОБА_1 був пошкоджений внаслідок умислу ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про необхідність врахування при вирішенні цього спору правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року (справа № 761/15111/18), апеляційний суд визнає неспроможними, адже у зазначеній справі судами встановлено, що відповідач вчасно виконав заходи з благоустрою і не мав на своїй території пошкоджених дерев.

У справі, що переглядається, належними і допустимими доказами встановлено, що дерево, яке впало на авто, відносилося до категорії аварійних, і підлягало вирубуванню, проте Харківська міська рада всупереч покладеним на неї законом обов`язкам вчасно не виконала заходи з благоустрою.

Отже, з урахуванням зазначених обставин підтверджений матеріалами справи факт спостереження у день події поривів вітру 18 м/с (небезпечне метеорологічне явище) не можна розцінювати як непереборну силу, що звільняє від відповідальності відповідача.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції дотримався вимог ст.23 і ст.1167 ЦК України, адже сам факт позбавлення особи власності внаслідок винної бездіяльності є достатнім для висновку про те, що особа внаслідок такої події втрачає звичний для неї спосіб, ритм життя, у зв`язку з чим зазначає моральних страждань.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, урахував конкретні обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права та ґрунтується на засадах верховенства права, тому відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 жовтня 2021 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 27.07.2022 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М.Триголов