Справа № 565/713/22
Провадження № 2/565/329/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області

під головуванням судді Демчини Т.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до територіальної громади міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області про визначення розміру частки її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної власності на об`єкти нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 , земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0757, по Ѕ у кожному із зазначених об`єктів. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , за час шлюбу подружжя набуло вищезазначене майно, титульним власником якого зазначена позивачка, проте яке належить їм на праві спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, належні кожному з подружжя частки у праві спільної власності визначені не були, що на даний час позбавляє її можливості оформити право на спадкування майна після смерті чоловіка.

Під час розгляду справи позивачка ОСОБА_1 змінила предмет позову та заявила вимогу про визначення розміру своєї частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 , земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0757, по Ѕ у кожному із зазначених об`єктів, з підстав, зазначених у позовній заяві.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, у заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та її вирішення за наявними у справі матеріалами, відзив на позов не подавався.

На підставі ст.223 ЦПК України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін на підставі наданих доказів, яких достатньо для ї вирішення.

Дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову з урахуванням зміни його предмету. При цьому суд встановив та врахував наступне.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого відділом ЗАГСу Кіровського району м.Свердловськ 29.09.1981, судом встановлено, що ОСОБА_2 11 квітня 1980 року уклав шлюб з ОСОБА_3 , яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище ОСОБА_4 , про що вказаним органом реєстрації актів цивільного стану виконано актовий запис № 523 від 11.04.1980.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 30.10.2017 Вараським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 20.12.2012, посвідченого приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Сусь Л.У., ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 . У п.11 договору зазначено, що покупка квартири здійснюється покупцем за згодою її чоловіка ОСОБА_2 , який надав письмову згоду відповідною заявою.

Право приватної власності ОСОБА_1 на вказану квартиру 21.12.2012 зареєстроване КП «Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації», про що свідчить Витяг про державну реєстрацію прав № 36869407 від 21.12.2012.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 29.12.2015, посвідченого приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Полюхович В.А., ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_2 . У п.1 договору зазначено, що чоловік покупця ОСОБА_2 не заперечує проти придбання цієї квартири у спільну сумісну власність за спільні кошти їхнього подружжя, про що ним була подана відповідна заява.

Право приватної власності ОСОБА_1 на вказану квартиру 29.12.2015 зареєстроване нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Витяг з цього реєстру № 51170084 від 29.12.2015.

ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Володимирецької райдержадміністрації № 446 від 28.12.2011 набула у власність земельну ділянку площею 0,0440га, розташовану на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області (на даний час - Старорафалівської сільської ради Вараського району Рівненської області) для ведення індивідуального садівництва. Такі обставини підтверджуються Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 726648, виданим 17.05.2012 управлінням Держкомзему у Володимирецькому районі Рівненської області. Даний акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01772, кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0757.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За таких обставин, на підставі положень ст.ст.60, 61 СК України суд прийшов до висновку, що квартира АДРЕСА_1 , а також квартира АДРЕСА_2 , право власності на які зареєстроване за ОСОБА_1 , є спільною сумісною власністю її та її нині померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідно до п.5 ч.1 ст.57 СК України, земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Вказану частину статті 57 доповнено вищезазначеним пунктом відповідно до Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» від 17.05.2012 № 4766-VI, який набрав чинності з 13.06.2012. Отже, на правовідносини з передання земельних ділянок у власність, що мали місце до вказаної дати, його положення не поширюються.

Таким чином, земельна ділянка, отримана ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Володимирецької райдержадміністрації № 446 від 28.12.2011 в порядку ЗК України, на підставі ст.60 СК України є спільною сумісною власністю її та її нині померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно зі ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. При цьому, як зазначено у ст.357 ЦК України, якою врегульовано питання визначення часток у праві спільної часткової власності, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Аналогічна норма міститься і у ст.70 СК України, якою визначено розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з вищезазначеною нормою, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Будь-яких доказів у підтвердження обставин, які б зумовлювали відступлення від засад рівності часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 , а також земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0757, суду не надано і такі вимоги позивачкою не заявлялись.

За таких обставин, на підставі ст.372 ЦК України, за життя ОСОБА_2 вказані об`єкти підлягали поділу між учасниками спільної власності у частках по Ѕ.

Отже, частка позивачки ОСОБА_1 у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 , а також земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0757, дорівнює Ѕ. При цьому позивачка не заявляє вимог про поділ спільного майна в натурі, а тому її Ѕ частка у праві спільної власності на вищезазначені об`єкти нерухомого майна є ідеальною.

Відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно з довідкою приватного нотаріуса Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. № 50/02-14 від 21.06.2022, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_3 , станом на цей час коло спадкоємців за спадковою справою № 7/2018 складається з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Належність на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та нині померлому ОСОБА_2 нерухомого майна перешкоджає позивачці у реалізації її права на спадкування за законом майна, що залишилось після смерті її чоловіка. Вказані обставини підтверджуються листом приватного нотаріуса Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. № 51/02-14 від 21.06.2022.

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, крім інших визначених вказаною нормою, можуть бути: визнання права; зміна правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що майновий інтерес ОСОБА_1 як правомірний інтерес, пов`язаний з набуттям речових прав на майно в порядку спадкування, може бути захищений шляхом визначення в порядку ч.ч.2, 3 ст.372 ЦК України розміру її частки у праві спільної сумісної власності на об`єкти нерухомого майна, набуті нею та ОСОБА_2 за час їх шлюбу.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.57, 60, 61, 70 СК України, ст.ст.15, 16, 355, 356, 368, 372, 1226 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 206, 258-259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити розмір ідеальної частки ОСОБА_1 у праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , право приватної власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , що становить Ѕ.

Визначити розмір ідеальної частки ОСОБА_1 у праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 , право приватної власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , що становить Ѕ.

Визначити розмір ідеальної частки ОСОБА_1 у праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0757, право приватної власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , що становить Ѕ.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: територіальна громада міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області, , адреса місцезнаходження: 34403 м.Вараш Рівненської області, м-н Незалежності, 1.

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина