Справа № 199/9631/21
(2/199/802/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

02 серпня 2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Ткаченко К.О.

за участі учасників справи

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, стягнення страхового відшкодування.

У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 18.04.2021 о 13-00 годин в м. Дніпро по вулиці А.Сахарова водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті з вул. Сонячногірська, при виконання обгону не впевнився в безпечності, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попутно та повертав ліворуч на вул. Сонячногірську.

Внаслідок ДТП транспортні засобу отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року по справі № 206/1930/21 про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивачка звернулася до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 13.08.2021, позивачка отримала лист від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за №0080009, у якому йшлося про те, що управлінням обслуговування збитків страхової компанії розглянуто справу №4154 відносно події, яка мала місце 18.04.2021 та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 14 215,53 грн. Також було повідомлено, що полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза у розмірі 2 600,00 грн.

До теперішнього часу ОСОБА_3 не вчинив жодних дій направлених на відшкодування франшизи.

Крім того, відповідно до Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс №202111920, цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна», забезпечений транспортний засіб, автомобіль марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Після скоєння ДТП, 30.04.2021, позивачка звернулася до страхової компанії з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надала всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи.

З метою встановлення дійсного розміру завданої шкоди, позивачка звернулася до судового експерта, яким було проведено огляд транспортного засобу автомобіля марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до зазначеного Висновку вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 71 961,41 грн.

16.08.2021 позивачка отримала від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 14 215,53 грн.

Також, незабаром після отримання виплати від ПрАТ СК «ПЗУ Україна», позивачка отримала лист №0080009 від 13.08.2021, у якому йшлося про те, що управління обслуговування збитків страхової компанії розглянуто справу №4154 відносно події, яка мала місце 18.04.2021 та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 14 215,53 грн.

Не погодившись з таким розміром страхового відшкодування, 09.09.2021, позивачка звернулася до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з заявою, в якій просила здійснити доплату страхового відшкодування та додала до заяви Висновок від 24.05.2021 №047/21.

14.09.2021, позивачка отримала від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 5 130,11 грн.

Потім, після виплати вказаної доплати страхового відшкодування, позивачка отримала від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» лист №3031-31 від 28.10.2021, у якому було повідомлено про те, що Висновок №047/21 від 24.05.2021 не може бути прийнято до уваги.

07.02.2022 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було перераховано позивачці суму страхового відшкодування у розмірі 21 945,64 грн.

Крім того, позивачці була спричинена моральна шкода, яку вона також просить стягнути з відповідачів.

На підставі зазначеного, та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивачка просить суду, стягнути з відповідача ОСОБА_3 матеріальну шкоду (франшиза) у розмірі 2 600 грн.; моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.; стягнути з відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» - 28070,13 грн. сума недоплаченого страхового відшкодування; 2 200 грн. витрати пов`язані з проведенням експертизи по визначенню вартості матеріального збитку; 2478,97 грн. пеня за прострочення виплати страхового відшкодування; 1717, 06 грн. інфляційні збитки; 510,97 грн. 3 % річних; 10 000,00 грн. моральна шкода.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2021, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О.

Ухвалою суду від 04.01.2022 позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 20.01.2022 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволення позову наполягала. Надавши відповідь на відзив ПрАТ СК «ПЗУ Україна», в якому наполягала на задоволенні позовних вимог. (а.с.211-214).

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Багдасарова В.М. у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Надавши до суду відзив на позов, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. (а.с.191-195).

Представник відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином. Надавши до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. (а.с.142-147).

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача адвоката Багдасарову В.М., дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.04.2021 о 13-00 годин в м. Дніпро по вулиці А.Сахарова водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті з вул. Сонячногірська, при виконання обгону не впевнився в безпечності, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попутно та повертав ліворуч на вул. Сонячногірську.

Внаслідок ДТП транспортні засобу отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року по справі № 206/1930/21 про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 , на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.202111920, відповідно до якого страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн., франшиза становить 2600 грн. Про настання страхового випадку була повідомлена страхова компанія Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Згідно Звіту №42-D/94/0 від 18.04.2021, складеного ФОП ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу автомобілю марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 48 926,14 грн. (а.с.153).

На підставі проведеної оцінки, Страховик визначив страхове відшкодування за шкоду завдану власнику транспортного засобі автомобіля марки - «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП, яке мало місце 18.04.2021 у розмірі 41 291,28 грн., а саме: (48 926, 14 грн. - вартість відновлюваного ремонту КТЗ з урахування зносу 5 034,86 грн. сума податку на додатну вартість 2 600 грн. франшиза = 41 291,28 грн.).

Відповідно до платіжного доручення №00059941 від 16.08.2021 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» перерахувала на рахунок ОСОБА_1 суму у розмірі 14 215,53 грн.; також, 14.09.2021 за платіжним доручення №00061715 позивачу було перерахована сума у розмірі 5 130,11 грн. та відповідно до платіжного доручення від 07.02.2022 за №752 сума у розмірі 21 945,64 грн., а всього на рахунок позивача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було перераховано суму у розмірі 41 291 грн. 28 коп.

Таким чином, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було правомірно розраховано та виплачено суму страхового відшкодування ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позовних вимог до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у частині стягнення 28070,13 грн. сума недоплаченого страхового відшкодування суд відмовляє у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» суми у розмірі - 2 200 грн. витрати пов`язані з проведенням експертизи по визначенню вартості матеріального збитку; 2478,97 грн. пеня за прострочення виплати страхового відшкодування; 1717, 06 грн. інфляційні збитки; 510,97 грн. 3 % річних; 10 000,00 грн. моральна шкода, то в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від основним позовних вимог.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на те, що вина відповідача ОСОБА_3 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена, а розмір матеріальної шкоди підтверджено належними та допустимими доказами, тому суд вважає стягнути з відповідача ОСОБА_3 матеріальну шкоду (франшиза) в розмірі 2600,00 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у розмірі 20 000, 00 грн., то суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 9 вказаної Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для ремонту автомобіля та підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, стягнення страхового відшкодування, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду (франшиза) в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ) моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ) судові витрати які складаються зі сплати судового збору в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дняйого проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде складено протягом п`яти днів.

Суддя О.О. Богун

02.08.2022