Справа № 944/3826/22
Провадження №2-з/944/16/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

22.08.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Колтуна Ю.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Фецяка Василя Ярославовича про забезпечення позову у справі за її позовом ОСОБА_2 , Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, скасування права власності на земелшьну ділянку та усунення перешкод,

встановив:

19.08.2022 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Фецяка В.Я. про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення ОСОБА_2 заборони на відчуження третім особам спірної земельної ділянки площею 0,0198 га (кадастровий номер :06:001:0854) для індивідуального будівництва, та заборонити вчинення реєстраційних дій щодо відчуження даного об`єкта, та заборонити ОСОБА_2 чи уповноваженим нею особам вчиняти будь-які дії щодо зведення на зазначеній земельній ділянці будь-яких інженерних споруд чи конструкцій, в тому числі будівель, господарських споруд, огорож, парканів.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 у строк встановлений п. 4 ч. 1 ст. 152 ЦПК України звертатиметься до Яворівського районного суду Львівської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 , Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, третя особа : ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасувати Рішення Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області № 1769 від 11.08.2021 «Про затвердження акту постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища та екології Івано-Франківської селищної ради щодо погодження меж земельної ділянки ОСОБА_2 в с. Страдч Яворівського району» та Рішення Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області № 2959 від 29.12.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_2 та передачу у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0198 га (кадастровий номер :06:001:0854); зобов`язання відповідача ОСОБА_2 демонтувати встановлену огорожу з металевої сітки встановленому на спільному заїзді та не чинити перешкод у користуванні спільним заїздом.

ОСОБА_1 вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову до його пред`явлення в суд з огляду на наступне. ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок під АДРЕСА_1 та який розташований на земельній ділянці площею 0,0646 га. з кадастровим номером :06:001:0820, цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка ткож належить їй. В даному будинку ОСОБА_1 проживає зі своєю сім`єю та користується приватизованою присадибною земельною ділянкою. По периметру її земельної ділянки встановлена огорожа, на якій є хвіртка та ворота для заїзду на подвір`я.

У зв`язку з рельєфом земельної ділянки ОСОБА_1 та її нерівностей поверхні захід та заїзд до присадибної ділянки створений з 1961 року з дороги загального користування (заїзд), згідно плану. Дана дорога загального користування (заїзд) є спільним та єдиним заїздом до будинковолодінь : позивачки ОСОБА_1 відповідачки ОСОБА_2 ; третьої особи ОСОБА_3 . Окрім цього, будинковолодіння ОСОБА_3 та прибудинкова земельна ділянка не прилягає до жодної дороги загального користування, окрім вищевказаного спільного заїзду.

У зв`язку з виниклою конфліктною ситуацією в вересні 2020 року сторони звернулись до Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської області (правонаступником якого є відповідач Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівської області) з заявами щодо врегулювання земельних відносин.

30.09.2020 Порічанською селищною радою прийнято рішення № 1677 про затвердження акту постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, екології та охорони навколишнього природного середовища в с. Страдч від 10.09.2020.

Згідно даного Акту від 10.09.2020 комісія відповідно до заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , оглянувши земельні ділянки, огорожі, записи в погосподарській книзі, державні акти на право власності на земельні ділянки, враховуючи плани територій земельних ділянок та розташування земельних ділянок на місцевості, комісія вирішила : залишити в користуванні дорогу загального користування між сусідами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рекомендовано дотримуватись правил добросусідства та взаємоповаги.

Окрім цього, згідно розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) ОСОБА_1 за кадастровим номером :06:001:0820, зокрема кадастрового плану та абрису земельної ділянки відображений спільний заїзд між господарствами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Однак, незважаючи на це та рішення Порічанської селищної ради № 1677 від 30.09.2020, в червні 2022 року відповідачка ОСОБА_2 без жодних пояснень розпочала облагороджувати спільний заїзд та повідомила, що даний заїзд є її приватною власністю.

В подальшому 16.08.2022 , відповідачка ОСОБА_2 залучившись допомогою сторонніх осіб, здійснила монтаж огорожі з металевої сітки спільного заїзд, який примикає до межі земельної ділянки ОСОБА_1 , чим перекрила єдиний захід та заїзд до єдиних воріт та хвіртки до будинковолодіння позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заблокувавши їх в будинках та доступ до них.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_2 достовірно знаючи про рельєф земельної ділянки ОСОБА_1 та її межі, розміщення будівель на ділянці ОСОБА_1 , та те, що це є єдиний захід та заїзд до будинковолодінь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в супереч норм добросусідства та п. 15.3.1 ДБН Державно - будівельні норми, в частині пожежної безпеки, позбавила садиби ОСОБА_1 та ОСОБА_3 який є віком 90 років, доступу пожежних машин, медичної допомоги, спецтехніки та інших аварійних служб.

Отже, між сторонами дійсно існує спір щодо користування спільним заїздом та вчинення зі сторони відповідачки ОСОБА_2 перешкод позивачу у користуванні належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою та доступу до її будинковолодіння, шляхом встановлення огорожі з металевої сітки , чим перекрила захід та заїзд до єдиних воріт та хвіртки до будинковолодіння позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заблокувавши доступ до їх будинків. Монтаж даної огорожі продовжується та здійснюється підготовка ділянки для зведення конструкцій, в тому числі бетонування паркану. У зв`язку з чим існує реальна загроза неможливості або ускладнення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини з метою забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, що може бути прийняте у справі, а також зметою недопущення можливого відчуження спірної земельної ділянки третім особам та ухилення від виконання рішення суду, просить суд вжити заходи забезпечення позову.

За змістом положень ч.13ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1ст. 153 ЦПК України). Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-10 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законом.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Як вбачається з матеріалів заяви, між сторонами виник спір з приводу користування спільним заїздом. Рішенням Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області № 1769 від 11.08.2021 року «Про затвердження акту постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища та екології Івано-Франківської селищної ради» затверджено акт постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища та екології Івано-Франківської селищної ради, яким проведено узгодження меж земельної ділянки гр. ОСОБА_2 .

Також рішенням Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області № 2959 від 29.12.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_2 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0198 га (кадастровий номер :06:001:0854) для індивідуального садівництва та передано у власність ОСОБА_2 зазначену земельну ділянку.

Земельна ділянка площею 0,0646 га. з кадастровим номером :06:001:0820 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно витягу з Державного земельного кадастру № НВ-021 від 06.01.2021 року.

Також згідно долучених до заяви фотозображень, суддею встановлено, що спірний заїзд огороджено металевою сіткою.

Згідно ч.1 ст 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів про наявність достатніх підстав вважати, що дії відповідача, можуть вплинути на майнові права позивача. Невжиття заходів забезпечення позову може порушити права позивача та ускладнити у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову та заявлений позивачем захід забезпечення позову у виді заборони відчуження майна, є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи предмет позову, з яким має намір звернутись позивач до суду, наведені представником позивача докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову (заборони вчиняти будь яких дій щодо зведення на спірній земельній ділянці інженерних споруд чи конструкцій, в тому числі будівель, господарських споруд, огорож, парканів) та заборони на відчуження третім особам спірної земельної ділянки та предметом майбутніх позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач зможе здійснити відчуження спірної земельної ділянки на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.

При цьому, заборони на відчуження третім особам спірної земельної ділянки до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, оскільки позивач посилається саме на порушення його права користування спірним заїздом, унеможлививши тим самим його відчуження до вирішення справи.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, в межах заявлених позовних вимог, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.149,150,153,154 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Фецяка Василя Ярославовича про забезпечення позову до його пред`явлення - задовольнити.

Встановити ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 заборону на відчуження третім особам спірної земельної ділянки площею 0,0198 га (кадастровий номер :06:001:0854) для індивідуального будівництва та заборонити вчинення реєстраційних дій щодо відчуження даного об`єкта.

Заборонити ОСОБА_2 чи уповноваженим нею особам вчиняти будь-які дії щодо зведення на земельній ділянці площею 0,0198 га (кадастровий номер :06:001:0854) для індивідуального будівництва будь яких інженерних споруд чи конструкцій, в тому числі будівель, господарських споруд, огорож, парканів.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Заявник: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівської області, адреса:81070, Львівська обл., Яворівський район смт. Івано-Франкове, площа Ринок, 1 .

Суддя Ю.М.Колтун