У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Данко В.Й., за участю секретаря судового засідання Бокотей А.М., розглянувши заяву представника позивача адвоката Коваленко О.М, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій у цивільній справі за позовом адвоката Коваленко О.М, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» про визнання незаконним наказу про звільнення, визнання незаконним наказу про переведення на іншу посаду, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Коваленко О.М, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» про визнання незаконним наказу про звільнення, визнання незаконним наказу про переведення на іншу посаду, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Одночасно із зверненням до суду з даним позовом адвокат Коваленко О.М, який діє в інтересах ОСОБА_1 , надав суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій. Мотивуючи свою заяву, представник позивача вказує на те, що 21.07.2021 ОСОБА_1 (Позивач) був призначений на керівну посаду заступника директора з виробництва Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород».

20.07.2022 року відповідно до наказу №89/о позивача було переведено на нижчу посаду інженера з експлуатації повітряних суден (систем ПС) із збереженням середньої заробітної плати за попередньою посадою.

В подальшому наказом від 08.08.2022 №99/о позивача ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул 04.08.2022 без поважних причин.

Відповідно до акту невиходу на роботу від 04.08.2022 позивач був відсутнім на роботі без поважних причин з 08 год. 00 хв. і впродовж робочого дня.

У акті зазначено, що такий підписується чотирма особами, однак відповідно до такого, вказаний акт було підписано лише трьома особами, а пров. інженер СНІАЗП ОСОБА_2 акт не підписав.

Також, 08.08.2022, в день винесення наказу про звільнення, на адресу позивача було направлено лист про надання пояснень про причини невиходу на роботу 04.08.2022 року, на що позивачем 09.08.2022 було написано пояснення, яке зареєстровано 09.08.2022 за №22/01-17.

Представник позивача зазначає, що посадовими особами Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» було грубо порушено чинне законодавство про працю та Конституційні права позивача та винесено незаконні накази №89/о від 20.07.2022 про переведення позивача на нижчу посаду інженера з експлуатації повітряних суден (систем ПС) із збереженням середньої заробітної плати за попередньою досадою та №99/о від 08.08.2022 відповідно до якого позивача ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул 04.08.2022 без поважних причин.

Вказує, що оскільки керівник - в.о. директора Ліїс Р.М. систематично виїжджає за кордон України, а відтак відсутній на підприємстві, оскаржуваний наказ та вимога підписані т.в.о. директора Комлоші В.А.

З огляду на вищенаведене, з метою забезпечення безпеки польотів та авіаційної безпеки під час роботи повітряних суден державної авіації, недопущення відсутності персональної відповідальності старшого авіаційного начальника на об`єкті критичної транспортної інфраструктури краю в порядку п. 10 ст. 150 ЦПК позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони в.о. директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» Ліїсу Р.М. виїжджати за межі України до вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлене наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, у заяві не зазначено жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, директор Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» не є відповідачем по даній справі та навіть не залучений як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Разом з тим, в поданій заяві заявником не надано доказів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що заява про заборону директору Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» Ліїсу Р.М. виїжджати за межі України до вирішення спору по суті задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.149, 150, 153, 260, 353, 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Коваленко О.М, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій у цивільній справі за позовом адвоката Коваленко О.М, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» про визнання незаконним наказу про звільнення, визнання незаконним наказу про переведення на іншу посаду, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко