Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/283/22

Провадження №2/377/180/22

12 серпня 2022 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участі секретаря судового засідання Інбулаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В :

08.07.2022 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, 21 листопада 2009 року, актовий запис № 2271.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що в силу психологічної несумісності характерів у сторін так і не склались нормальні сімейні стосунки. Відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, різні погляди на шлюб, сім`ю, права та обов`язки подружжя. Протягом останніх років відношення з відповідачем поступово погіршувались, в результаті чого, втрачено почуття любові, взаєморозуміння, поваги, втрачено всі фізичні та духовні зв`язки між подружжям. Сторони проживають в одній квартирі, але спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Фактично сім`я вже розпалася, тому подальше, сугубо формальне, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Ухвалою судді від 19.07.2022 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі в порядку письмового спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

Відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження та позов із додатками, 20.07.2022 року, що підтверджено особистим підписом на супровідному листі. До суду 20.07.2022 року подано заяву, в якій відповідач не заперечував проти розгляду справи в спрощеному провадженні, позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден, просив розглянути справу за його відсутності. Письмового відзиву не надав.

Позивачем отримано ухвалу про відкриття провадження 25.07.2022 року, що підтверджено підписом на зворотньому поштовому повідомленні. 01.08.2022 року до канцелярії надійшла заява від позивача, в якій вона не заперечувала проти розгляду справи в спрощеному провадженні, позов підтримала та просила задовольнити.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного письмового позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України і ч.13 ст.7 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого 21 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, копія якого долучена до справи, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 21 листопада 2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за № 2271. Після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка ОСОБА_7 дружини ОСОБА_7 .

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 .

Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. На час розгляду справи спірні питання про поділ майна сторони не мають. Досягнуто згоди з приводу виховання та утримання спільного сина, за обопільною згодою вирішено, що відповідач буде надавати матеріальну допомогу добровільно.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань з приводу розподілу спільного майна на час розгляду даної справи у суді відсутні. Досягнуто згоди з приводу виховання та утримання спільного сина, за обопільною згодою вирішено, що відповідач буде надавати матеріальну допомогу добровільно.

У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивач в позовній заяві зазначила, що бажає залишити прізвище, то суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище - « ОСОБА_7 ».

На підставі п.1.3.ч.2 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачем було сплачено судовий збір в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 992 гривні 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 21 листопада 2009 року, актовий запис № 2271.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 гривень.

Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище ОСОБА_7 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення направити сторонам для ознайомлення.

Рішення виготовлено 12.08.2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації та фактичного проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т. О. Малишенко