Єдиний унікальний номер (справа №) 216/1899/22
Номер провадження у суді 2/216/2031/22
УХВАЛА

іменем України

24 серпня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бакуменко Р.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Кисилевича С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення неправильності в актових записах цивільного стану та внесення відповідних змін, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення неправильності в актових записах цивільного стану та внесення відповідних змін, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 .

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2022 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено судовий розгляд.

Крім того, 09 серпня 2022 року до канцелярії суду надійшла доповнена та уточнена позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення неправильності в актових записах цивільного стану та внесення відповідних змін, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , від 08 серпня 2022 року.

У провадження судді, доповнена та уточнена позовна заява від 08 серпня 2022 року, фактично була передана 16 серпня 2022 року, тобто після закриття підготовчого провадження.

З огляду на вищевикладене, з метою повного та всебічного розгляду спору, недопущення порушень охоронюваних законом прав та інтересів сторін, суд не може залишити поза увагою подану ОСОБА_1 , ОСОБА_2 уточнену та доповнену позовну заяву, внаслідок чого вирішення питання прийняття її до розгляду здійснюється вже під час судового розгляду.

Позивач та його представник у судовому засіданні просили прийняти до розгляду уточнену та доповнену позовну заяву, при цьому зауважили, що вони не змінювали ані предмет ані підстави позову, а уточнення позовної заяви стосується виключно кола осіб, які беруть участь у розгляді справи. Зокрема представник позивача вважав за необхідне залучити до розгляду справи у якості співпозивача ОСОБА_2 та залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 .

Представник відповідача у судовому засіданні участі не брав, до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 у судовому засіданні участі не брала, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши думку учасників справи та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 49 ЦПК України унормовано такі процесуальні права та обов`язки сторін: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Крім цього, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Як вбачається зі змісту первинної позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просив встановити неправильність запису в розділі відомості про матір ОСОБА_2 , щодо значення національності «росіянка» в актовому записі про народження ОСОБА_1 №690 від 07.08.1969 року, що складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області; зобов`язати Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийняти заходи щодо внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 №690 від 07.08.1969 року що складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, а саме змінити відомості про матір дитини у графі «національність» вказавши, що національність її матері ОСОБА_2 «німкеня»; встановити неправильність запису в розділі відомості про батька ОСОБА_1 щодо значення національності «росіянин» в актовому записі про народження ОСОБА_5 №566 від 08.07.1993, що складений Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області; зобов`язати Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийняти заходи щодо внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_5 №566 від 08.07.1993, що складений Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, а саме змінити відомості про батька дитини у графі «національність» вказавши, що національність її батька ОСОБА_1 «німець».

В уточненій та доповненій позовній заяві ОСОБА_1 позовні вимоги не змінив, з новими позовними вимогами не звернувся.

Судом встановлено, що предмет та підстави позову також не змінилися, дане провадження у справі відкрито за позовом ОСОБА_1 , натомість уточнена та доповнена позовна заява подана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка в первісному позові є третьою особою, а третьою особою зазначено ОСОБА_4 .

Таким чином, уточнення позовної заяви полягає виключно у залученні до участі у справі співпозивача та третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Зі змісту поданої до суду уточненої позовної заяви фактично вбачається зміна процесуального статусу ОСОБА_2 з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на співпозивача.

Суд зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України,та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, ЦПК України.

Так, положення ЦПК України містять підстави виникнення множинності осіб на стороні позивача, як то об`єднання позовів судом, пред`явлення позову спільно кількома позивачами.

Участь у справі кількох позивачів або відповідачів регулюється статтею 50 ЦПК України, за правилами якої позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Отже, нормами чинного ЦПК України передбачена можливість процесуальної участі у справі кількох позивачів, проте участь у справі кількох позивачів можлива лише за умови пред`явлення позову спільно кількома позивачами.

При цьому, можливості залучення співпозивача у вже розпочатий цивільний процес, положеннями ЦПК України не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 22 вересня 2021 року у справі № 350/1590/18.

Оскільки дане провадження у справі відкрито за позовом який був пред`явлений ОСОБА_1 , який одноособово подав позовну заяву, то звернення з уточненою та доповненою позовною заявою первісного позивача та особи, яка первісний позов не подавала (співпозивача), є неправомірним.

Суд не вважає за можливе застосувати до цих правовідносин аналогію закону, оскільки процесуальний закон чітко зазначає, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами, і не передбачено можливості суду в подальшому залучення до участі у справі інших позивачів.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернутися до суду з позовною заявою в загальному порядку.

Окрім того, в уточненій позовній заяві зазначено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 .

З вказаного приводу суд зазначає, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача або співпозивача у справі, а не третьої особи.

Отже, не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також установлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року справа № 910/17792/17 (провадження № 12-280гс18).

З урахуванням того, що позивач просить встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження його повнолітньої доньки ОСОБА_4 та внести відповідні зміни, він фактично просить винести рішення про її права та обов`язки, залучаючи її як третю особу, що суперечить наведеному вище висновку Великої Палати.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у прийнятті уточненої та доповненої позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 49, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду доповненої та уточненої позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення неправильності в актових записах цивільного стану та внесення відповідних змін, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , від 08 серпня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.08.2022.

Суддя О.В. Цимбалістенко