Справа № 162/633/21
Провадження № 2/162/9/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Савича А.С.,

з участю секретаря судових засідань Гичук О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 20.10.2021 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6 . Після її смерті залишилося спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Стохід» (СВК «Стохід»), розміром 3.24 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, та інше спадкове майно. ОСОБА_6 до дня смерті проживала і була зареєстрована одна по АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті заповіт не залишила. Відтак, право на спадщину після смерті ОСОБА_6 за законом виникло у позивача та відповідачів. Як спадкоємців першої черги - дітей спадкодавця. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 . Позивач ОСОБА_1 частково відмовився від прийняття спадщин після смерті ОСОБА_6 , зокрема претендував тільки на 1/5 частину земельної частки (паю) у землях, які перебувають у колективній власності КСП «Стохід» (СВК «Стохід»), розміром 3.24 в умовних кадастрових гектарах, тому з ОСОБА_2 домовилися, що вона одна приймає спадщину після смерті їхньої матері, а в подальшому претендовану ним частину вказаної земельної ділянки остання дарує позивачу. Незадовго після смерті матері позивачу стало відомо, що спадковим майном, зокрема, земельною ділянкою (паєм) у землях, які перебувають у колективній власності КСП «Стохід» (СВК «Стохід»), розміром 3.24 в умовних кадастрових гектарах, користуються зовсім посторонні люди, які після їх встановлення повідомили, що користуються цією земельною ділянкою на правах оренди із орендодавцем ОСОБА_2 , яка повідомила позивачу, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті їхньої матері, просила подати в нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 . Зазначає, що ніяких прав на цю земельну ділянку не має і вона відмовляється ОСОБА_1 подарувати домовлену частину земельної ділянки, яка входить до спадщини після смерті їхньої матері. В шестимісячний строк позивач не звернувся до держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті матері ОСОБА_6 в позивача та інших спадкоємців першої черги була усна домовленість щодо поділу спадщини, в тому числі і домовленість щодо процедури оформлення спадщини, якою мала займатися ОСОБА_2 . На теперішній час, після встановлення намірів ОСОБА_2 щодо позбавлення позивача права на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , зокрема на 1/5 частину земельної частки (паю) у землях, які перебувають у колективній власності КСП «Стохід» (СВК «Стохід»), розміром 3.24 в умовних кадастрових гектарах, він бажає звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак при зверненні до нотаріальної контори йому роз`яснено, що позивач пропустив строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк був пропущений позивачем з поважних і незалежних від позивача причин. Зокрема, ОСОБА_2 за домовленістю всіх спадкоємців мала займатися оформленням спадкових прав після смерті ОСОБА_6 . В процесі оформлення спадщини ОСОБА_2 самовільно змінила умови розподілу спадщини, оскільки мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ховали її під наглядом поліції у зв`язку із введенням на території України карантинних обмежень, зумовлених поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, які тривають і тепер. Через вказані карантинні обмеження він ніяк не міг звернутися до нотаріуса, оскільки є особою старшого пенсійного віку, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії і переживав за своє і здоров`я своєї сім`ї, до Любешівської державної нотаріальної контори вкрай тяжко попасти на прийом у зв`язку із введенням карантинних обмежень, а також з технічних причин такі як хвороба нотаріуса, перебування його у відпустці, та здебільшого відмовою нотаріуса у прийомі людей через карантин. З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просив визначити йому додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_6 .

Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 21.10.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.15).

18.01.2022 ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.42).

Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 16.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.67).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити. При цьому позивач пояснив, що коли померла матір, а це о 03 годині ночі він перебував в Київській області на сезонній роботі та через значну віддаленість, карантинні обмеження він не мав змоги приїхати на похорон, який відбувся в післяобідню пору того самого дня. Однак зауважив, що в процесі поховання матері були залучені його дружина та син. Крім цього пояснив, що ніяких дій щодо прийняття спадщини не вчиняв, оскільки мав усну домовленість із сестрою - відповідачем ОСОБА_2 , що вона після прийняття спадщини подарує йому частку земельної ділянки. Також зазначив, що він не знав, що протягом шести місяців потрібно було звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки юридично не обізнаний.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі, оскільки відсутні будь-які поважні причини для поновлення позивачу строку для прийняття спадщини. Зауважила, що позивачу неодноразово повідомляла та наголошувала про те, що має намір писати заяву про прийняття спадщини, оскільки всі сестри написали заяви про відмову від своєї частки спадщини у її користь, а позивач на той час не заперечував щодо такого прийнятого нею рішення.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на виклик в судове засідання не з`явилися, однак подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі та в задоволенні позову ОСОБА_1 до них про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити в повному обсязі, оскільки відсутні будь-які поважні причини для поновлення позивачу строку для прийняття спадщини.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з положень ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. При розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85 цс 12 від 26.09.2012, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на таку причину пропущення ним строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, необізнаність щодо порядку вступу у права спадкування.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Любешів Волинської області, а із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріуса лише 25.11.2021 (а.с.8,77).

Доводи позивача про те, що відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно були перешкодою для своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд, в даному випадку, не приймає до уваги, оскільки після смерті спадкодавця позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини лише 25.11.2021, а подання правовстановлюючих документів на спадкове майно передбачає собою певну процедуру, яка встановлюється нотаріусом після подання саме такої заяви.

Юридична необізнаність щодо строків прийняття спадщини, на що звертає увагу позивач, також не є поважною причиною для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд доходить висновку що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини без поважних причин, незважаючи на те, що йому було достовірно відомо про смерть спадкодавця та наявність інших спадкоємців, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 2, 10, 12, 77, 78, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 24 березня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: с. Люберці, м. Москва Російська Федерація.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич