Постанова

Іменем України

01 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 954/1294/19

провадження № 61-14614св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: - Фермерське господарство «Ніколь», Осокорівська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Орловцевою Мариною Олександрівною , на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 23 березня 2021 року у складі судді Гончаренка О. В. та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 липня 2021 року у складі колегії суддів Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я., Полікарпової О. М.

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом про визнання недійсним договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер :04:001:0064, площею 7,99 га. 14 грудня 2009 року нею укладений договір оренди землі із Фермерським господарством «Ніколь» (далі - ФГ «Ніколь»), який зареєстрований 12 квітня 2010 року. 26 вересня 2019 року вона повідомила ФГ «Ніколь» про припинення дії договору оренди землі від 14 грудня 2009 року, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. ФГ «Ніколь» листом повідомило про укладення між нею та фермерським господарством додаткової угоди на продовження дії договору оренди землі від 01 липня 2018 року, зареєстрованої 03 грудня 2018 року за № 29363604, за умовами якої строк оренди земельної ділянки продовжений на 10 років. Позивач зазначала, що договір про зміну та доповнення до договору від 01 липня 2018 року не відповідає вимогам Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону України «Про оренду землі», оскільки вона його не підписувала та не укладала, в графі «Підписи сторін від орендодавця» підпис не відповідає її оригінальному підпису, зміст договору містить недостовірні відомості про земельну ділянку, а саме, про кадастровий номер.

Позивач просила:

визнати недійсним договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62, який укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Ніколь» 01 липня 2018 року;

скасувати державну реєстрацію відповідного права оренди земельної ділянки за ФГ «Ніколь».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 23 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач підписала оспорюваний договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року, передала земельну ділянку в оренду, погодила всі умови відповідного договору, зокрема, щодо збільшення строку оренди, вчасно отримувала орендну плату за користування земельною ділянкою вже після підписання і державної реєстрації оспорюваного договору, тобто між сторонами існували і існують договірні відносини, оформленні у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому позивачем не доведено порушення її прав. Також суд зазначив, що за наявності у матеріалах справи двох примірників договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62 від 01 липня 2018 року, які відрізняються між собою номерами земельних ділянок :03:006:0018 та :04:001:0064) позивачем не конкретизовано, який саме договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62 необхідно визнавати недійсним та з яких підстав. Щодо договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62 (кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0064), укладеного 01 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ФГ «Ніколь», який наданий Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, суд зазначив, що оскільки зазначений договір підписаний не ОСОБА_1 , він не може бути визнаний недійсним. Скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за ФГ «Ніколь» не захистить інтереси позивача, не буде відповідати принципу справедливості судового рішення, порушить вимоги законодавства та принцип правової визначеності (певності) у цивільних правовідносинах. Суд також відмовив у задоволенні позову до Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, оскільки будь-яких прав позивача сільська рада не порушувала.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Херсонського апеляційного суду від 12 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Орловцева М. О. залишено без задоволення. Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 23 березня 2021 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не довела відсутність у неї волевиявлення на укладення оспорюваного договору, оскільки згідно висновку почеркознавчої експертизи № 406-ПТ від 14 січня 2021 року, наявний у ФГ «Ніколь» і наданий на дослідження один з примірників оспорюваного позивачем договору підписано нею, отже між сторонами погоджено істотні умови договору, зокрема, і щодо терміну його дії. Вимоги про скасування державної реєстрації права оренди є похідними від встановлення факту укладення чи не укладення сторонами договору, тому задоволенню також не підлягають.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2021 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, у якій проситьскасувати рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 23 березня 2021 року в частині відмови в скасуванні державної реєстрації, постанову Херсонського апеляційного суду від 12 липня 2021 року повністю та ухвалити нове рішення про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, площею 7,99 га, що розташована на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер :04:001:0064, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , за ФГ «Ніколь», проведену державним реєстратором Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, номер запису про інше речове право: 29360034 від 03 грудня 2018 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням пункту 6 оспорюваного договору, в якому сторони погодили, що він вступає в силу з моменту його підписання та проведення його державної реєстрації, не врахували правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду у справах № 145/2047/16-ц, № 396/1517/18, № 322/1178/17, норми Закону України «Про державну реєстрацій речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та залишили поза увагою, що є неукладеним договір, якщо сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору оренди землі (договір не підписаний позивачем), а держава не може офіційно визнавати і підтверджувати факти набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за правочином, який не був укладений.

Позиція інших учасників справи

У грудні 2021 року ФГ «Ніколь» подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовити, рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 23 березня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 липня 2021 року, залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права. Позивач, викладаючи в касаційній скарзі клопотання про задоволення позову в частині скасування державної реєстрації оренди земельної ділянки, в порушення статті 49 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) змінив (уточнив) вимоги та підстави позову.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 954/1294/19, витребувано справу з суду першої інстанції.

У грудні 2021 року матеріали цивільної справи № 954/1294/19надійшли до Верховного Суду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 16 листопада 2021 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 396/1517/18, від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17).

Фактичні обставини

Суди встановили, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер :04:001:0064, площею 7,99 га.

14 грудня 2009 року між ОСОБА_1 та ФГ «Ніколь» укладений договір оренди земельної ділянки, строком на десять років, який зареєстровано у Нововоронцовському районному відділі ДП «Центр державного земельного кадастру» 12 квітня 2010 року.

05 червня 2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрований об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка, кадастровий номер :04:001:0064, площею 7,99 га, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акту, вчинено запис № 26580838.

01 липня 2018 року ОСОБА_1 та ФГ «Ніколь» уклали договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62, а саме: внесено зміни до розділу 8, продовжено термін дії договору оренди земельної ділянки на 10 років, починаючи з моменту реєстрації договору; пункт 9 договору щодо розміру орендної плати - 4 % від грошової оцінки у сумі 9 780,56 грн; доповнено договір розділом І пунктом 2 з зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки; 03 грудня 2018 року здійснено державну реєстрацію права оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки.

26 вересня 2019 року позивач звернулася до ФГ «Ніколь» із повідомленням про припинення договору оренди землі.

З копії видаткового касового ордеру ФГ «Ніколь» вбачається, що ОСОБА_1 отримала від господарства 12 000 грн орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою у 2020 році.

Згідно довідки ФГ «Ніколь» від 23 січня 2020 року № 6, технологічної карти ФГ «Ніколь», земельна ділянка, належна ОСОБА_1 засіяна ячменем, а згідно висновку відділу Держкомзему у Нововоронцовському районі Херсонській області від 16 березня 2010 року № 324/5-15, зокрема, встановлено, що у ФГ «Ніколь» перебуває в обробітку 352,17 га земель приватної власності, серед яких земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0018, загальною площею 7,99 га, яка належить ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку відділу Держкомзему у Нововоронцовському районі Херсонської області від 16 березня 2010 року земельній ділянці, що розташована на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХС № 018203 від 15 січня 2001 року, присвоєно кадастровий номер :03:006:0018; кадастрові номери земельним ділянкам присвоєні за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та індексно-кадастрових карт, які розроблені відповідно до вимог договору Держкомзему № DKZ-D-SCB34/9-12 та затверджені наказом відділу Держкомзему у Нововоронцовському районі від 25 червня 2012 № 36; на даний час внесені зміни до Державного земельного кадастру, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:001:0064, який відповідає даним Державного земельного кадастру та є дійсним; місце розташування земельної ділянки - Петропавлівська сільська рада; цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; площа земельних ділянок - 7,9988 га.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 14 січня 2021 року № 406-ПТ підпис від імені ОСОБА_1 у графі «від Орендодавця» у договорі про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62 (кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0064), укладеного 01 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ФГ «Ніколь», який був наданий Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 у графі «від Орендодавця» у договорі про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № АА002105/62 (кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0018), укладеного 01 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ФГ «Ніколь», який був наданий фермерським господарством «Ніколь», виконаний ОСОБА_1 .

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 червня 2022 року у справі № 704/42/18 (провадження № 61-7022св21) зроблено висновок, що «відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права … Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним в силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також застосування спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли».

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина третя статті 203 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими (стаття 204 ЦК України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 205 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина перша, друга статті 207 ЦК України).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У справі, що переглядається:

предметом і підставою позову у цій справі є визнання недійсним договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62, який укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Ніколь» 01 липня 2018 року, у зв`язку з тим, що оспорюваний договір не відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про оренду землі», оскільки позивач його не підписувала та не укладала;

земельній ділянці, що розташована на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХС № 018203 від 15 січня 2001 року, якій присвоєно кадастровий номер :03:006:0018, у зв`язку із внесеними змінами до Державного земельного кадастру, присвоєно кадастровий номер :04:001:0064;

судами першої та апеляційної інстанції інстанцій, з урахуванням висновку судової почеркознавчої експертизи, правильно встановлено, що ОСОБА_1 підписувала оспорюваний договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62, який укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Ніколь» 01 липня 2018 року.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не довела відсутність у неї волевиявлення на укладення оспорюваного договору, що є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки, та скасування державної реєстрації права оренди.

Доводи касаційної скарги позивача про те, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 396/1517/18, від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17, не можуть бути підставою для скасування судових рішень, ухвалених у цій справі, оскільки правовідносини у зазначених справах та у справі, яка переглядається, не є подібними, виходячи із встановлених у цій справі конкретних обставин.

Відповідно до частини другої статті 410 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки Верховного Суду

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення, оскаржені судові рішення без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Орловцевою Мариною Олександрівною , залишити без задоволення.

Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 23 березня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 липня 2021 року, залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук