Справа № 454/1668/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в підготовчому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування з наступних підстав :

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років померла ОСОБА_3 (тітка батька позивачки) про що виконавчим комітетом Волсвинської сільської ради Сокальського району Львівської області 26.06.2000 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 11 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

До дня смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована в житловому будинку що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав їй на праві особистої власності, що підтверджуєтеся свідоцтвом про право особистої власності на будівлі, виданим Червоноградським МБТІ 17.02.1989р. на підставі рішення Сокальського райвиконкому від 16.02.1989р. № 38.

Будинок в якому до дня смерті проживала ОСОБА_3 розташований поряд будинком батька позивачки, а позаяк померла була одинокою, власної сім`ї не створила, вона була членом сім`ї батька позивачки, який до дня смерті доглядав останню, а після її смерті доглядав за будинком та належною до нього земельною ділянкою, вступивши у такий спосіб у фактичне володіння майном померлої.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належну їй на праві власності середню земельну частку (пай), своєму племіннику - відповідачу по справі ОСОБА_2 , а все інше майно яке їй буде належати на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося (в т.ч. спадковий житловий будинок), заповіла на користь батька позивачки - ОСОБА_4 . Заповіт посвідчено секретарем Волсвинської сільської ради Сокальського району Львівської області Мацюрою М.П. та зареєстровано в реєстрі за № 65.

Відтак після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом, на середню земельну частку (пай), та на все належне спадкодавцю на день смерті майно, в тому числі і житловий будинок по АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок, є дерев`яним, одноповерховим складається з однієї житлової кімнати, кладової, кухні та коридору, загальною площею 85.6кв.м. та житловою 25,0м.кв. та допоміжною 60.6M.KB. Інвентарна вартість житлового будинку станом на 05.04.2021р. становить 77307,00 грн.

В межах строку для прийняття спадщини, відповідач по справі ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса Сокальської державної нотаріальної контори Гук Н.М., якою заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на середню земельну частку (пай). Батько позивачки, до нотаріуса не звертався, проте, як зазначено вище, прийняв спадщину шляхом вступу в фактичне володіння спадковим майном, однак у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за життя не отримав та на даний час житловий будинок так і залишається зареєстрованим за покійною ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 63 роки помер батько позивачки ОСОБА_5 про що 16.04.2011р. виконавчим комітетом Волсвинської сільської ради Сокальського району Львівської області в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 8 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

На випадок своєї смерті батько позивачки ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів все належне йому на день смерті майно на користь своєї дочки - позивачки по справі - ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено секретарем Волсвинської сільської ради Сокальського району Львівської області 26 грудня 2005 року та зареєстровано в реєстрі за № 89.

В межах строку для прийняття спадщини, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Галини Іванівни, якою було заведено спадкову справу № 51593944, та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки що належали на праві приватної власності батькові позивачки.

Оскільки батько позивачки за життя право власності на будинок, що належав ОСОБА_3 не оформив, позивачка також не може отримати право власності на нього в порядку спадкування та вимушена звернутися до суду з даним позовом як спадкоємець найближчого ступеня спорідненості.

Відповідач по справі ОСОБА_2 , як зазначено вище прийняв свою частину спадщини за заповітом (земельний пай) та не претендує на прийняття спадщини за законом, оскільки спадкове майно охоплене заповітом на користь батька позивачки та прийняте ним шляхом вступу у фактичне володіння перебуває у користуванні позивачки з часу смерті її батька з 2011 року.

Виходячи з вищенаведеного та норм ст. 1265 ЦК України позивачка є спадкоємцем п`ятої черги на право на спадкування майна ОСОБА_3 так як вона є родичкою спадкодавця найближчого ступеня спорідненості (дочкою племінника) та з 2011 року володіє спадковим майном.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та просить задоволити.

Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.1221ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно п.1 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.1 ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно до Заповіту вбачається, що ОСОБА_3 заповіла належну їй на праві власності середню земельну частку (пай), своєму племіннику - відповідачу по справі ОСОБА_2 , а все інше майно яке їй буде належати на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося (в т.ч. спадковий житловий будинок), заповіла на користь батька позивачки - ОСОБА_4 . Заповіт посвідчено секретарем Волсвинської сільської ради Сокальського району Львівської області Мацюрою М.П. та зареєстровано в реєстрі за № 65.

Відповідно до свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 померла, ІНФОРМАЦІЯ_4 про що зроблено відповідний актовий запис №11 та видано свідоцтво серії НОМЕР_3 .

Згідно до свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 про що зроблено відповідний актовий запис №8 та видано свідоцтво серії НОМЕР_2 .

На підставі вище наведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати ОСОБА_1 право власності на житловий будинок що розташований по АДРЕСА_1 , що складається з однієї житлової кімнати, кладової, кухні та коридору, загальною площею 85.6кв.м. житловою 25,0м.кв. та допоміжною 60.6 м.кв. в порядку спадкування за законом після смерті - ОСОБА_3 що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок що розташований по АДРЕСА_1 , що складається з однієї житлової кімнати, кладової, кухні та коридору, загальною площею 85.6кв.м. житловою 25,0м.кв. та допоміжною 60.6м.кв. в порядку спадкування за законом після смерті - ОСОБА_3 що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук