РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року

м. Рівне

Справа № 568/1503/21

Провадження № 22-ц/4815/290/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С. С.,

суддів: - Гордійчук С.О., Хилевича С.В.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Крупецька сільська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2021 року (постановлену у складі судді Сільман А.О.) у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Крупецька сільська рада про встановлення факту спільного проживання,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама - ОСОБА_2 . На момент смерті матері проживала разом з нею, однак не була зареєстрована в даному будинку. Факт спільного проживання підтверджується довідкою Крупецької сільської ради від 07 жовтня 2021 року № 650. Після смерті матері відкрилася спадщина на будинок та земельну ділянку (пай). Вказує, що зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у зв`язку з пропуском строку для її прийняття. Інших спадкоємців немає, а згідно із заповітом, усе майно померла заповідала їй. Враховуючи вищезазначене, просила визнати факт спільного проживання з матір`ю - ОСОБА_2 на момент її смерті.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Крупецька сільська рада про встановлення факту спільного проживання.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявник у цій ситуації штучно використав термін "заява" при застосуванні процесуального механізму встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки інших вимог при зверненні до суду ним заявлено не було, хоча метою встановлення даного факту є майбутнє вирішення спору про право (правовідносини майнового характеру, право на майно за законом), а отже, такий спір має розглядатися судом у порядку позовного провадження.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що судом не було встановлено наявність спору про право між нею та Крупецькою сільською радою. Крім того, до справи не було залучено інші заінтересовані особи на права яких може впливати відповідне судове рішення про задоволення заяви. Стверджує, що встановлення факту проживання спільного проживання, має юридичне значення, тобто від нього залежить лише можливість виникнення її майнових прав на спадщину при зверненні до нотаріуса.

З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_2 .

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Крупецька сільська рада про встановлення факту спільного проживання.

ОСОБА_2 , яка була матір`ю заявниці, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29 травня 2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки вона пропустила строк для подання такої заяви.

Відповідно до частини другої ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного та окремого провадження.

Частиною сьомою цієї ж статті ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша ст. 293 ЦПК України).

Згідно п. 5 частини другої суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною другою ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання разом з матір`ю, посилалася на те, що це в подальшому дозволить їй успадкувати земельну ділянку.

Таким чином, метою встановлення вказаного факту є можливість вирішення питання про прийняття спадщини на земельну ділянку, тобто встановлення такого факту може породити відповідні юридичні наслідки у вигляді існування права на об`єкт (землю).

Однак законодавством передбачено, що суд може встановити юридичний факт лише у тому випадку, якщо встановлення цього факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17.

За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що метою встановлення юридичного факту щодо спільного проживання є вирішення у майбутньому спору про право власності на земельну ділянку, а тому такий спір має розглядатися судом у порядку позовного провадження.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Разом з цим, колегія суддів вважає за можливе звернути увагу ОСОБА_1 на наявність у неї права звернутися до суду із заявою про поновлення строку на прийняття спадщини, що буде ефективним способом захисту у правовідносинах, що склалися.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2021 року. - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.