КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/1714/2022 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Ян Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась в Шевченківський районний суд міста Києва із вказаним позовом в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04.09.2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., який зареєстрований в реєстрі за № 3399 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал», відповідач) грошових коштів за кредитним договором № 0 від 04.05.2007 в загальній сумі 118 879,02 грн.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», з дня виникнення права вимоги за договором про надання споживчого кредиту минуло більше трьох років, тому строк для звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису є пропущеним. Крім того, розмір заборгованості не є безспірним, що не було перевірено нотаріусом, виконавчий напис вчинено без оригіналів нотаріально посвідченого договору, оскільки станом на 04.09.2020 року (дату вчинення спірного виконавчого напису), чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу, подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, що не було перевірено нотаріусом.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07.04.2021 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Я.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано виконавчий напис від 04.09.2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., який зареєстрований в реєстрі за № 3399, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів за кредитним договором № 0 від 04.05.2007 року в загальній сумі заборгованості 118 879,02 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто із ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 261,20 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Вердикт Капітал» оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права просило рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07.04.2021 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно звільнив від цивільно-правової відповідальності боржника перед новим кредитором.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Вердикт Капітал» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса були всі необхідні документи, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, тобто докази, які мають підтверджувати, що нотаріус мав, передбачені законом підстави для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з висновками Шевченківського районного суду міста Києва, так як вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3399, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 0 від 04.05.2007 року, укладеним з ПАТ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимога за кредитами, правонаступником якого на підставі Договору № 951/К купівлі-продажу майнових прав є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості за кредитним договором № від 04.05.2007 року, сума заборгованості складає 117 379,02 грн., в тому числі: 3 % річних за період з 21.04.2017 року по 01.04.2020 року в сумі 27 491,50 грн.; пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за період з 21.04.2019 року по 01.04.2020 року в сумі 89 887,52 грн. (а.с.119).

Для виконання виконавчого напису нотаріуса в примусовому порядку, 16.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Маляром Я.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63055182 з виконання виконавчого напису № 3399 виданий 04.09.2020 року (а.с.14).

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

За приписами ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.05.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 (далі - Договір), за умовами якого, Банк надав Позичальнику кредитні кошти в сумі 15 110 доларів США в порядку і на умовах, зазначених договором.

В п.1.2.2 Договору вказано, що Позичальник зобов`язується повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 04.05.2014 року. (а.с.120-127).

На підставі Договору № 951/К купівлі-продажу майнових прав від 09.11.2018 року, ТОВ «Вердикт Капітал» викупив у ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за вказаним договором.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 10.02.2020 року у справі № 755//10597/19, у задоволенні позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.05.2007 року відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.11.2020 року у справі № 755//10597/19, апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10.02.2020 року скасовано. Ухвалено у справі нове судове рішення про відмову ТОВ «Вердикт Капітал» в задоволенні позову, а саме: за пропуском строку позовної давності.

В оскаржуваному виконавчому написі від 04.09.2020 року зазначено, що право вимоги у стягувача щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 трьох відсотків річних в сумі 27 491,50 грн. виникло 21.04.2017 року, а стягнення заборгованості з ОСОБА_1 пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості в сумі 89 887,52 грн. виникло 21.04.2019 року.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 916/3006/17 із аналогічних правовідносин про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у постанові від 02.07.2019 року зробила наступний правовий висновок: «Велика Палата Верховного Суду вважає, що строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку».

За таких обставин, коли право вимоги у стягувача виникло 21.04.2017 року, а звернення до нотаріуса і вчинення виконавчого напису відбулось 04.09.2020 року, тобто із спливом загальної позовної давності тривалістю три роки, тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ч. 2 ст. 432 ЦПК України оскаржуваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Вірними також є висновки Шевченківського районного суду міста Києва про відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса були всі необхідні документи, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку.

Так, приєднані до матеріалів справи копія виконавчого напису та документи, на підставі яких було видано виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. на 39 аркушах не містять розрахунку заборгованості в сумі 117 379,02 грн., в тому числі: 3 % річних за період з 21.04.2017 року по 01.04.2020 року в сумі 27 491,50 грн.; пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за період з 21.04.2019 року по 01.04.2020 року в сумі 89 887,52 грн. (а.с.118-158).

В п. 82 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року зазначено: «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості».

Отже, при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, нотаріус не пересвідчився, що боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, крім того, не звернув уваги на пропуск відповідачем встановленого законом строку звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального і процесуального права містять лише посилання щодо застосування відповідних норм права, не конкретизовані відносно правовідносин сторін, висновків суду не спростовують, на законність і обгрунтованість судового рішення не впливають.

Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому не підлягає скасуванню.

Інші доводи скарги, даних висновків не спростовують та не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення, в зв`язку з чим, колегія суддів їх відхиляє.

Керуючись ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар