Ухвала

22 серпня 2022року

м. Київ

справа № 552/5438/21

провадження № 61-7654ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Полтави від 28 грудня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Полтавська спеціалізована школа-інтернат спортивного профілю І-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради», треті особи: Полтавська обласна рада, Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила: визнати незаконним та скасувати наказ від 27 серпня 2021 № 95/К про припинення трудового договору (контракту); поновити її на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи Комунального закладу «Полтавська спеціалізована школа-інтернат спортивного профілю І-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради» (далі - КЗ «Полтавська спеціалізована школа-інтернат»); стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а також - 30 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 28 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника - адвоката Борзовця О. В. залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду міста Полтави від 28 грудня 2021 року - без змін.

05 серпня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду міста Полтави від 28 грудня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду міста Полтави від 28 грудня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року, посилаючись на те, що вона не отримувала оскаржуваної постанови апеляційного суду. З повним текстом постанови Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року її представник ознайомився 25 липня 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 обґрунтувала пропуск строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду міста Полтави від 28 грудня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року неотриманням нею засобами поштового зв`язку повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду, а в розпорядженні Верховного Суду немає доказів, які б спростовували зазначені обставини, з огляду на зміст частини другої статті 390 ЦПК України щодо права заявника на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення Верховний Суд дійшов висновку про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду міста Полтави від 28 грудня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року.

При цьому Верховним Судом взято до уваги закріплені в частині третій статті 2 ЦПК України основні засади (принципи) цивільного судочинства, а саме верховенство права та забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом, а також враховано, що згідно із відповіддю № 26040 на запит про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС від 22 серпня 2022 року ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС

Отже, клопотання ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Разом з тим касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 пред`явила вимоги про: визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги в частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України про судовий збір, однак в частині вимоги про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір.

Позовну заяву подано в жовтні 2021 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року - 2 270 грн) (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

1 % від 30 000 грн становить менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року.

Таким чином, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1 816 грн (2 270 х 0,4 х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 1 816 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: ГУК у м. Києві/Печерс. р?н/22030102, код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, зокрема, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в установленому законом розмірі, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Київського районного суду міста Полтави від 28 грудня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Полтави від 28 грудня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук