Справа № 727/6148/21
Провадження № 2/727/274/22
УХВАЛА

12 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Філатової К.А.,

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

представника третьої особи: Манзюка В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог: Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська клінічна лікарня» Чернівецької міської ради, Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балан Руслана Борисівна про визнання заповіту нікчемним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою про ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог: Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська клінічна лікарня» Чернівецької міської ради, Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балан Руслана Борисівна про визнання заповіту нікчемним.

Просив визнати нікчемним заповіт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 16.10.2020 року на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який посвідчений 16.10.2020 року о 15 год. 30 хв. заступником генерального директора КНП «Міська лікарня №1» з лікувальної частини Пижиком В.А., зареєстрований в реєстрі за №1.

Під час судового розгляду справи представник позивача звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі №727/6148/21 до набрання законної сили рішенням по цивільній справі №686/7407/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства.

Клопотання обґрунтовувала тим, що відповідно до висновку Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи №152, який було виготовлено з 22.12.2021 року по 21.01.2022 року вказано, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 може являтися біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з ймовірністю 99,99%.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщину після його смерті прийняв батько (дідусь) ОСОБА_5 .

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_3 був неповнолітнім, а тому в силу ч.4 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

ОСОБА_3 вважає себе спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , оскільки вважає себе сином покійного ОСОБА_5 ОСОБА_7 , тобто онуком.

Проте, на даний час рішення у справі №686/7407/21 не ухвалено, оскільки у зв`язку з введенням воєнного стану на території України з 24.02.2022 року суддя Боднарчук В.В. був увільнений від роботи на період дії даного воєнного стану у зв`язку з зарахуванням до лав Збройних Сил України. З 10.03.2022 року жодного засідання у справі не призначалось, справу не було розподілено іншому судді.

На даний час до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області подано клопотання про здійснення повторного авторозподілу справи за №686/7407/21 від 01.08.2022 року.

Зазначила, що позивач є особою, яка вважає, що оскаржуваний заповіт порушує його права та законні інтереси, що давало йому право звернутися із зазначеним позовом до суду. Він був впевнений, що до завершення розгляду даної справи, Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області буде ухвалене рішення.

Тому вважає, що існує об`єктивна неможливість завершити розгляд даної цивільної справи №727/6148/21 до вирішення цивільної справи №686/7407/21, що розглядається Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області.

Також представник позивача під час судового засідання просила поновити процесуальний строк на подачу клопотання про зупинення провадження у справі, як такий, що пропущений з поважних причин, викладених у клопотанні.

Представник відповідача заперечувала проти заявленого клопотання. Зазначила, що відповідно до вимог ч.3 ст.210 ЦПК України не передбачено можливості зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України під час розгляду справи по суті. Заперечує проти поновлення процесуального строку, оскільки позивачу було відомо про розгляд справи №686/7407/21 під час підготовчого провадження у справі. Просила відмовити у задоволенні заявленого клопотання.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення заявленого клопотання з аналогічних підстав. Просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку учасників справи, частково дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України , завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Функція суду в розумінні п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України зводиться до сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим процесуальним кодексом, і доведення тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Згідно ст. 251 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинене. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинене, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Верховний суд у постанові № 922/2838/20 зазначив, що зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликано настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено.

Як було встановлено судом, у даній справі предметом спору є визнання нікчемним заповіту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 16.10.2020 року на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який посвідчений 16.10.2020 року о 15 год. 30 хв. заступником генерального директора КНП «Міська лікарня №1» з лікувальної частини Пижиком В.А., зареєстрований в реєстрі за №1.

Предметом спору у справі №686/7407/21 є встановлення факту батьківства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та який був сином померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

У якості однієї з підстав позову про визнання заповіту нікчемним позивач вказував на те, що є онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому складенням вказаного заповіту порушено його права як спадкоємця.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 щодо поняття порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

У пункті 3.4 вказаного Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 зазначено, що, виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Враховуючи наведене та положення статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині згаданого Рішення Конституційного Суду України.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.

Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Саме до таких правових висновків дійшов Верховний суді у постанові від 24.02.2021 року справа № 233/3516/18-ц.

Беручи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає, що у даному випадку встановлено об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення цивільної справи №686/7407/21, в межах розгляду якої підлягають встановленню обставини, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, проте які мають значення для справи.

За змістом ч.3 ст.210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 41 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Поняття процесуального строку дано в статті 120 ЦПК України згідно якої строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За своєю суттю даний строк підпадає під поняття процесуального строку.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом положень ст. 222 ЦПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Даючи оцінку аргументам представників сторін щодо поважності причин пропуску процесуального строку на звернення до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, суд вважає доводи представника позивача обгрунтованими та зазначає наступне.

Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Наступними Указами Президента України від 14.03.2022, 18.04.2022 воєнний стан продовжувався строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 №322/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб, тобто до 25.08.2022 року.

У зв`язку з вказаними подіями головуючий-суддя Боднарчук В.В., який здійснює розгляд справи №686/7407/21, був увільнений від роботи на період дії даного воєнного стану у зв`язку з зарахуванням до лав Збройних Сил України. З 10.03.2022 року жодного засідання у справі не призначалось.

За наявності інших обставин, розгляд справи №686/7407/21 на даний час міг бути завершений. Про вказані обставини позивачу не могло бути відомо, що безумовно вплинуло на те, що останнім під час підготовчого провадження у справі не було реалізовано свого права на заявлення клопотання про зупинення провадження у справі.

За таких обставин, процесуальний строк на подачу клопотання про зупинення провадження у справі було пропущено позивачем з поважних причин, у зв`язку з чим він підлягає поновленню судом.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що клопотання - обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.126, 127, 210, 222, п.6 ч.1 ст. 251, ст.253, ст. 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити процесуальний строк на подачу клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Провадження у цивільний справі №727/6148/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог: Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська клінічна лікарня» Чернівецької міської ради, Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балан Руслана Борисівна про визнання заповіту нікчемним зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №686/7407/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з дня її проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.