ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4281/22 Справа № 179/139/22 Категорія 81 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргоюОСОБА_1

на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2022 року про відмову у поновленні процесуального строку та залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 про бездіяльність державного виконавця Магдалинівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання зняти арешт з майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про бездіяльність державного виконавця державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання зняти арешт з майна, посилаючись на те, на підставі наказу з примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2009 року, державним виконавцем Магдалинівського РУЮ Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт на все належне йому нерухоме майно та встановлена заборона на його відчуження.

Зазначає, що з листа Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вих. № 5913 від 26 квітня 2021 року йому стало відомо, що 30 листопада 2009 року закінчено виконавче провадження на підставі положень п. 2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

06 травня 2021 року він звернувся до державного виконавця з заявою про зняття арешту з нерухомого майна та зняття заборони на його відчуження, однак отримав відмову внаслідок відсутності підстав, та роз`яснення про вирішення питання в судовому порядку.

Вважає, що внаслідок бездіяльності державного виконавця порушенні його права та законні інтереси, оскільки при закінчені виконавчого провадження питання про зняття арешту з майна, державним виконавцем не було вирішено.

Звертаючись до суду із вказаною скаргою одночасно просив поновити строк для подання скарги на бездіяльність державного виконавця, посилаючись на поважність причин.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на подання скарги, скаргу залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована наявністю підстав для залишення скарги без розгляду через пропущений строк, встановлений законодавством.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, ставить питання про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Звернув увагу на те, що судом не враховано поважність причин пропуску такого строку.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1,5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду із скаргою та заявою про поновлення пропущеного строку для подання скарги в порядку положень статей 447-449 ЦПК України, ОСОБА_1 , як на підставу пропуску строку для звернення до суду із вказаною скаргою посилався на те, що про наявність порушеного права внаслідок бездіяльністі державного виконавця, дізнався 06 травня 2021 року, у зв`язку з чим раніше звертався із позовом до суду.

Згідно зі статтею 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду, зокрема у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі

№ 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок по застосуванню статті 449 ЦПК України та вказано, що «такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі

№ 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У розумінні вищенаведених норм процесуального права, десятиденний строк на оскарження дій та бездіяльності державного виконавця відділу державної виконавчої служби обчислюється з моменту, коли сторона виконавчого провадження дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 06 травня 2021 року, з якою він звернувся до державного виконавця з вимогою про зняття арешту з нерухомого майна, та після отримання 18 травня 2021 року відмови у знятті арешту звернувся до суду з відповідним позовом. Поважність причин пропуску десятиденного строку подання скарги обґрунтовує виключно помилковістю обрання способу захисту своїх прав у рамках позовного провадження.

Таким чином, щонайменше станом на 19 травня 2021 року ОСОБА_1 вже був обізнаний про наявність вказаного обтяження. При цьому, зі скаргою про бездіяльність виконавчої служби ОСОБА_1 звернувся до суду лише 02 лютого 2022, тобто з пропущенням передбаченого десятиденного строку.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду із скаргою та залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та надавши належну правову оцінку наданим заявником доказам та заявленим ним доводам, правильно виходив із того, що вказана скарга подана з пропуском 10-денного строку на її подання та відсутні підстави для поновлення строку подачі скарги.

Беручи до уваги зазначені обставини, а також обізнаність скаржника сторони виконавчого провадження ще з 2021 року про обставини, викладені в скарзі, звернення до суду 02 лютого 2022 року та відсутність обґрунтувань поважності пропуску строку щодо вимог скарги, судом вірно встановлено, що скаргу подано з порушенням строку без зазначення поважності причин його пропуску.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що скарга ОСОБА_1 про бездіяльність державного виконавця подана із пропуском встановленого ст. 449 ЦПК України строку, викладені заявником причини пропуску строку звернення до суду із даною скаргою судом визнаються неповажними, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 126 ЦПК України цю скаргу необхідно залишити без розгляду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а є власним суб`єктивним тлумаченням норм права та обставин справи, яким суд дав відповідну правову оцінку, тому судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Тому, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова