Провадження № 2/761/3440/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.

з участю секретаря: Шаповала М.С.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Яременко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

У березні 2021 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київської міської ради, про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування, згідно з яким просила суд: визнати за ОСОБА_1 , право власності на автомобіль марки Gelli GX2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , в порядку спадкування другої черги за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка, в свою чергу, прийняла спадщину в порядку четвертої черги за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , однак не встигла належним чином оформити своє право на автомобіль.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 17 липня 2019 року, серія НОМЕР_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. ОСОБА_1 , є рідною сестрою та єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , що підтверджується листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелих Ю.В. вих. № 51/01-16 від 06 липня 2021 року.

Так, позивачем зазначено, що ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 у період з 14 вересня 2001 року по 15 жовтня 2013 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві 14 вересня 2001 року та Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично продовжили проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою 04 лютого 2019 року, засвідченою начальником ЖЕД-906 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» та відмітками про реєстрацію місяця проживання в паспортах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Так позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 16 липня 2018 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалася з автомобіля марки Gelli GX2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , дата державної реєстрації за ОСОБА_4 09 січня 2014 року, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 06 липня 2021 року.

Позовна заява мотивована, що у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ч. 2 ст. 1258, ч. 1 ст. 1264 та ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України ОСОБА_3 прийняла спадщину за померлим ОСОБА_4 , однак не встигла належним чином оформити свої права на автомобіль, що унеможливлює оформлення Позивачем права власності на автомобіль в порядку спадкування майна за ОСОБА_3 , що підтверджується листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелих Ю.В. вих. № 50/01-16 від 06 липня 2021 року.

У зв`язку із викладеним позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.09.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

09.11.2021 року судом прийнято відзив відповідача КМР на позовну заяву, в якому відповідач, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити.

22.12.2021 року до суду надійшла від П`ятої Київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №13/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина ОСОБА_4 .

29.12.2021 року до суду надійшла від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелих Ю.В. копію спадкової справи №10/2019 щодо майна померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3

20.01.2022 року до суду надійшли додаткові пояснення позивача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача адвоката Деркач Олександри Володимирівни про забезпечення доказів в справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

Також, у судовому засіданні, яке відбулося 03.08.2022 року, з обставин справи було допитано в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Вислухавши учасників судового розгляду, які з`явилися у судове засідання, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 17 липня 2019 року, серія НОМЕР_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є рідною сестрою та єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , що підтверджується листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелих Ю.В. вих. № 51/01-16 від 06 липня 2021 року та копією матеріалів спадкової справи №10/2019 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3

ОСОБА_3 за життя заповіт не склала, оскільки матеріали спадкової справи таких даних не містять

Відповідно до положень ст. 1262 ЦК України У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 у період з 14 вересня 2001 року по 15 жовтня 2013 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві 14 вересня 2001 року та Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_7 .

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалася з автомобіля марки Gelli GX2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , дата державної реєстрації за ОСОБА_4 09 січня 2014 року, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 06 липня 2021 року.

З матеріалів справи вбачаться, що 16 січня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до П`ятої київської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з ненаданням документу, що підтверджує родинні або інші стосунки з померлим. У зв`язку з цим 06 червня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, однак вказана справа не була розглянута по суті заявлених вимог у зв`язку зі смертю ОСОБА_8 .

На час смерті ОСОБА_4 автомобіль марки Gelli GX2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , належав йому на праві приватної власності, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 06 липня 2021 року

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично продовжили проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою 04 лютого 2019 року, засвідченою начальником ЖЕД-906 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» та відмітками про реєстрацію місяця проживання в паспортах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та іншими доказами.

Так, згідно положень ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 1ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як встановлено пунктом 6 рішення Конституційного суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99, до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі-майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.д.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину. Статтями 1268 та 1269 Цивільного кодексу України презюмується, що коли спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Як зазначено в ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так, на підтвердження факту спільного проживання та побуту між ОСОБА_4 з ОСОБА_3 з 2001 року до моменту смерті ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 позивачем було надано до суду: довідку, видану 04 лютого 2019 року, засвідченою начальником ЖЕД-906 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» та відмітками про реєстрацію місяця проживання в паспортах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також Витягом з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , від 06 серпня 2018 року № 3755/08-16, Довідкою про зняття з реєстрації місця проживання № 32278920, виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання, перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації 02 серпня 2018 року (Т. 2 а.с. 10-11). Факт наявності спільного побуту, взаємних прав та обов`язків ОСОБА_3 підтверджується: 1) рахунками та квитанціями про оплату комунальних послуг, які свідчать про їх спільну участь у витратах на утримання житла - як вбачається із рахунків, виставлених постачальниками комунальних послуг на ім`я ОСОБА_3 (Т. 2 а.с. 12-15); 2) фотографіями із сімейного архіву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (Т.2 а.с. 17-19); 3) довіреністю, наданою ОСОБА_4 27 червня 2018 року ОСОБА_3 на право отримати його пенсійні нарахування (Т. 2 а.с. 20).

Як вбачається з матеріалів справи, факт проживання ОСОБА_4 і ОСОБА_3 однією сім`єю, окрім вищевикладеного, підтверджується також тим, що після смерті ОСОБА_4 його похованням займалася безпосередньо ОСОБА_3 , що підтверджується Договором-замовленням № 8.23065П на організацію та проведення поховання від 17 липня 2018 року та квитанціями про оплату ритуальних послуг (Т. 2 а.с. 24-25, 26).

Крім того, вказані позивачем обставини щодо постійного проживання ОСОБА_4 і ОСОБА_3 як під час офіційного шлюбу, так і після його розірвання, підтвердили свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які, зокрема, підтвердили, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 з 2001 року та до моменту смерті останньої проживали однією сім`єю, вели спільне господарство за адресою: м. Київ, вул. за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що показання свідків не протирічать іншим зібраним у справі доказам, суд оцінює вказані показання як достовірні.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 дійсно проживали однією сім`єю як чоловік і дружина, вони були пов`язані спільним побутом, а також мали взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається, зокрема, внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином строк на відмову від спадщини для ОСОБА_3 розпочався із 16 липня 2018 року та тривав до 15 січня 2019 року. ОСОБА_3 не заявляла відмову від спадщини, яка лишилася за ОСОБА_4 , що також підтверджується, матеріалами спадкової справи спадкової справи №13/2019 щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина ОСОБА_4 , інші спадкоємці щодо майна ОСОБА_4 - відсутності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, враховуючи відсутність інших спадкоємців, ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, яка залишилася після померлого ОСОБА_4 , а саме на автомобіль марки Gelli GX2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

При цьому, відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції місті Києві від 17 липня 2019 року, серія НОМЕР_3 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем другої черги як рідна сестра померлої ОСОБА_3 , інші спадкоємці померлої ОСОБА_3 відсутні, що підтверджується листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелих Ю. В. вих. № 51/01-16 від 06 липня 2021 року, а також матеріалами спадкової справи №10/2019 за померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Згідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається, зокрема, внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України.

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелих Ю.В. із заявою про прийняття спадщини 07 серпня 2019 року, за результатом розгляду якої нотаріусом було відкрито спадкову справу.

Як вбачається з матеріалів справи, що 06.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Києва Пелих О.В., видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстрована в реєстрі за №183. З якого вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_9 1945 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її рідна сестра ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у тому числі з урахування Ѕ частки у спадщині, від якої відмовилась рідна сестра померлої ОСОБА_10 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: кв. АДРЕСА_2 , що належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 21.12.2001 року Головним Управлінням Житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, згідно з Наказом Головного управління житлового забезпечення №1432-С/КІ від 17.12.2001 року, зареєстровано в Київському бюро технічної інвентаризації 26.12.2001 року у реєстрову книгу за №43127: загальна площа квартири становить 36,00 кв.м., житлова площа становить 14,2 кв.м., складається з 1 кімнати.

Позивачу нотаріусом було повідомлено позивача про неможливість видати свідоцтво про право на спадкування на автомобіль у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували родинні стосунки Позивача із ОСОБА_4 , що підтверджується листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелих Ю. В. вих. № 50/01-16 від 06 липня 2021 року.

У зв`язку із встановленням в судовому засіданні фактами щодо сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , зокрема останні 5 років перед смертю ОСОБА_4 , з 14 липня 2013 року по 15 липня 2018 року та враховуючи, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла і не встигла прийняти спадщину як спадкоємець 4 черги за законом після смерті ОСОБА_4 , право на прийняття належної їй частки спадщини, переходить до ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , а тому враховуючи відсутність інших спадкоємців, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3 СК України, ст.ст. 251, 1223, 1258, 1262, 1264, 1268, 1269, 1270, 1276 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування другої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , - на автомобіль марки Gelli GX2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Київська міська рада, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

Повний текст рішення складено 15.08.2022.

Суддя: