ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/1182/20 Номер провадження 22-ц/814/1657/22Головуючий у 1-й інстанції Шолудько А.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Пилипчук Л.І., Триголова В.М.

за участю секретаря Клименко Я.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 24 січня 2022 року, ухвалене суддею Шолудько А.В.,повний текст рішення складено 02 лютого 2022 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Надія" про визнання додаткової угоди до договору оренди землі неукладеною та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, третя особа - Котелевська селищна рада Полтавської області,

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, -

в с т а н о в и л а:

16.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Фермерського господарства «Надія» про визнання додаткової угоди від 01.03.2014 року б/н (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №035760, кадастровий номер :00:01:0006) до договору оренди землі від 01.12.2009 року неукладеною та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що між ним та ФГ «Надія» укладено договір оренди землі, який зареєстрований у встановленому законом порядку. У листопаді 2020 року він дізнався, що державним реєстратором речових прав на нерухоме майно зареєстровано додаткову угоду б/н від 01.03.2014 року до договору оренди землі від 01.12.2009 року, яку він не укладав з ФГ «Надія».

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 24 січня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Надія" про визнання додаткової угоди, укладеної 01.03.2014 р. між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Надія», про внесення змін до договору оренди землі від 01.12.2009 р. неукладеною та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :00:001:0006, відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач ОСОБА_1 , оскарживши його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, прохає скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що не укладав додаткову угоду від 01.03.2014 р. та не підписував її, дізнався про її існування в листопаді 2020 р.

Вказує, що представник відповідача не надав доказів щодо направлення пропозиції на укладення додаткової угоди від 01.03.2014 як передбачено ч. 2 ст. 638 ЦК України.

Не погоджується з висновком судово-почеркознавчої експертизи.

Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення технічної експертизи документів, що вплинуло на судове рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Фермерського господарства «Надія» прохає відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити без змін рішення місцевого суду, яке на його думку є законним і обґрунтованим.

Позивач ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, надіслав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність.

Третя особа Котелевська селищна рада про день, час і місце розгляду справи повідомлена, представника до суду не направила. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.

Неявка сторін, належним чином повідомлених про день, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду, що відповідає ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції встановив, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №035760, що виданий 20.09.2004 року Котелевською районною державною адміністрацією Полтавської області та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,050 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сидоряченської сільської ради Котелевського району Полтавської області, кадастровий номер :00:001:0006 (том 1 а.с. 10).

01.12.2009 року ОСОБА_1 та Фермерське господарство «Надія» уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,05 га, яка знаходиться адміністративних межах Сидоряченської сільської ради (державний акт ПЛ 035760).

Згідно з пунктами 8, 40 вказаного договору він укладений на 10 років й набирає чинності після підписання сторонами та його реєстрації. Договір зареєстрований у Котелевському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №10 від 22.04.2010 року (а.с. 8, 9).

Вказана земельна ділянка передана орендарю, що підтверджується актом прийому - передачі земельної ділянки в оренду від 01.12.2009 року (а.с. 11).

Згідно з додатковою угодою від 01.03.2014 року про внесення змін до договору оренди землі від 01.12.2009 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Фермерським господарством «Надія», стосовно об`єкту оренди - земельна ділянка площею 4,0487 га, кадастровий номер :00:001:0006, місце розташування Сидоряченська сільська рада Котелевського району Полтавської області, внесені зміни: 1) до розділу 8 «Строк дії договору» внести зміни: «Договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію»; 2) вказана угода є невід`ємною частиною до договору оренди землі від 01.12.2009 року укладеного між Фермерським господарством «Надія» та ОСОБА_1 ; 3) передача земельної ділянки у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки не допускається (а.с. 57).

20.11.2017 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Фермерським господарством «Надія», в особі голови Шевченка С.М., що діє на підставі статуту, укладено додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди землі від 01.12.2009 року з доповненням п. 9, п. 10 договору та виключення п. 11 договору (а.с. 58).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №229957523 від 28.10.2020 року, щодо земельної ділянки площею 4,0487 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сидоряченської сільської ради Котелевського району Полтавської області, кадастровий номер :00:001:0006, зареєстровано право оренди земельної ділянки; підстави для державної реєстрації: договір оренди землі, виданий 01.12.2009 року та додаткова угода від 01.03.2014 року, відомості про суб`єкта іншого речового права: орендодавець ОСОБА_1 , орендар - Фермерське господарство «Надія», ; зміст, характеристика іншого речового права: оренда земельної ділянки, згідно з умовами договору від 01.12.2009 року та додаткової угоди від 01.03.2014 року, строк дії 49 (сорок дев`ять) років; підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14981545 від 07.08.2014 року (а.с. 12).

Відповідно до акту звірки розрахунків від 20.11.2017 року, який укладений з метою виявлення, узгодження та підтвердження розрахунків за договором оренди землі від 01.12.2009 року за період з 2017 року по 2030 рік, орендна плата за один рік становить 3649,21 грн. без урахування податку, де вказано, що сторони також підтверджують відсутність претензій один до одного щодо виконання умов договору та сплати орендної плати, та видатковий касовий ордер ФГ «Надія» від 20.11.2017 року орендної плати за період з 01.01.2017 року по 31.12.2030 року на суму 51088,94 грн. (а.с. 59-61).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів належними і допустимими доказами той факт, що не укладав та не підписував оспорювану додаткову угоду від 01.03.2014 року про внесення змін до договору оренди землі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі».

Згідно з ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на момент укладання сторонами договору оренди) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

Частина перша ст. 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на момент укладання сторонами договору оренди) передбачає, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на момент укладання сторонами договору оренди) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Суд першої інстанції встановив, що реєстрація договору оренди землі відбулася 22.04.2010 року, згідно з Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року №2073, у п. 2 якого зазначено, що державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Пунктом 33 Договору оренди землі від 01.12.2009 року передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни договору спір розв`язується у судовому порядку (а.с. 9).

У частині п`ятій ст. 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка була чинною на момент укладання сторонами спірної додаткової угоди до договору оренди землі), державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка була чинною на момент укладання сторонами спірної додаткової угоди до договору оренди землі) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, додаткова угода від 01.03.2014 року про внесення змін до договору оренди землі від 01.12.2009 року зареєстровано державним реєстратором Котелевського районного управління юстиції Полтавської області Андруховець Н.Г. на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.08.2014 року №14981545 (а.с. 12).

Відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється у судовому порядку, зобов`язання змінюється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

У частині першій ст. 27 Закону України «Про оренду землі» вказано, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дії, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абз. 4 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі»).

За приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У суді першої інстанції позивач ОСОБА_1 заперечував укладення та підписання спірної додаткової угоди від 01.03.2014 року про внесення змін до договору оренди землі та вказував, що з її змістом ознайомився після отримання відзиву на позовну заяву з копіями прикладених документів. Зазначав, що підпис в графі «Орендодавець» не його.

Для з`ясування вищевказаних обставин місцевий суд призначив у цій справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Відповідно до висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» (назва установи змінена) №9654 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи за цивільною справою №535/1182/20 від 09.07.2021 року, підпис від імені ОСОБА_1 у: додатковій угоді від 01.03.2014 року б/н до договору оренди землі від 01.12.2009 року (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №035760, кадастровий номер :00:001:0006), розташований у графі «Орендодавець», у рядку «М.П. ( ОСОБА_1 )»; видатковому касовому ордері від 20.11.2017 року ФГ «Надія» без номера на суму 51088 грн. 94 коп. розташований у порядку «Підпис одержувача», - виконані ОСОБА_1 (а.с. 120-126).

Суд першої інстанції правильно послався на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, щодо не укладання додаткової угоди від 01.03.2014 року б/н до договору оренди землі від 01.12.2009 року.

При розгляді справи місцевим судом позивач та його представник посилалися на те, що ОСОБА_1 не міг укласти додаткову угоду 01.03.2014 року, оскільки цей день є днем народження співмешканки позивача. Крім цього, зазначали, що у додатковій угоді від 20.11.2017 року, яка дійсно укладалася та підписувалися позивачем ОСОБА_1 , та якою внесені зміни до договору оренди землі від 01.12.2009 року, відсутнє посилання на раніше укладену додаткову угоду від 01.03.2014 року. Вказане, на їх думку, свідчить про не укладення додаткової угоди від 01.03.2014 року.

Суд першої інстанції надав правильну правову оцінку вказаним доводам, які обґрунтовано не взяв до уваги, враховуючи те, що обставини, на які посилалися позивач та його представник, не є належними та допустимими доказами на підтвердження того, що позивач не укладав оспорювану додаткову угоду.

Факт укладення додаткової угоди від 01.03.2014 року б/н до договору оренди землі від 01.12.2009 року підтверджено висновком експерта, про який вказувалося вище, та був проаналізований місцевим судом.

Приймаючи до уваги те, що позивач не довів належними і допустимими доказами той факт, що він не укладав додаткову угоду від 01.03.2014 року б/н до договору оренди землі від 01.12.2009 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання додаткової угоди від 01.03.2014 року неукладеною, а також в частині позовних вимог про скасування реєстрації права оренди земельної ділянки, які є похідними.

Доводи апеляційної скарги позивача переважно дублюють обґрунтування позовних вимог, зводяться до незгоди з ухваленим рішенням та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що представник відповідача не надав доказів щодо направлення пропозиції на укладення додаткової угоди від 01.03.2014 як передбачено ч. 2 ст. 638 ЦК України, не заслуговують на увагу, оскільки позивач не обґрунтовував позовні вимоги вказаною обставиною, це питання судом першої інстанції не досліджувалося.

Твердження позивача про незгоду з висновком судово-почеркознавчої експертизи також не заслуговують на увагу, оскільки позивач не був позбавлений права заявити в суді першої інстанції клопотання про призначення комісійної, комплексної або додаткової і повторної судової почеркознавчої експертизи.

Також суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання позивача про призначення технічної експертизи документів, враховуючи підстави та предмет позовних вимог, які стосуються визнання додаткової угоди від 01.03.2014 року б/н до договору оренди землі від 01.12.2009 року неукладеною.

Рішення відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та проаналізовані судом першої інстанції.

Підстав для скасування рішення з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 24 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30.08.2022.

Головуюча суддя О.В.Чумак

Судді Л.І.Пилипчук

В.М.Триголов