РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті особи,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2022р. заявник ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Ковалишкіна В.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Мелітополі Запорізької області.

Заяву мотивує тим, що факт смерті особи підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №250-М, виданим 26.03.2022р. Мелітопольським міськрайонним відділенням з Якимівським підрозділом КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР. Однак зареєструвати смерть у органах ДРАЦС відповідно до діючого законодавства Українина даний час неможливо, оскільки на території України діє воєнний стан через військову агресію з боку РФ, м.Мелітополь Запорізької області перебуває в тимчасовій окупації та в районі бойових дій, виїхати з нього на підконтрольну Україні території заявник не має можливості. Разом з тим, встановлення факту смерті матері йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть відповідно до законодавства України та оформлення права на спадщину.

Ухвалою суду від 05.08.2022р. відкрито окреме провадження у цивільній справі за даною заявою і призначено відкрите судове засідання.

Заявник та/чи його представник в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримують та просять задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Хортицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.293,315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За загальним правилом в порядку окремого (непозовного) провадження судом можуть бути встановлені факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Ст.317 ЦПК України (в редакції Закону №2345-IX від 01.07.2022р., чинній на час розгляду цієї справи) встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Зокрема, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (ч.1).

Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні з 05.30год 24.02.2022р. введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу.

Відповідно до ст.1,1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції, чинній на час розгляду цієї справи) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.5 вказаного Закону).

Відповідно до ч.1-3 ст.9 зазначеного Закону державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Так, порядок державної реєстрації смерті визначається ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010р. №2398-VI та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. №52/5.

Відповідно до п.5 вказаних Правил підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Для розгляду справи про встановлення факту смерті у суді відділ державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті (додаток 19), у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації.

Заява про державну реєстрацію смерті (додаток 17-1) подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті чи виявлення трупа, а в разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть - не пізніше п`яти днів (пп.2 п.5).

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться в день звернення заявника за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання (пп.3 п.5).

Суд встановив, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Приморськ Приморського р-ну Запорізької обл..

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть (форма106/о) №250-М, виданим 26.03.2022р. лікарем, судово-медичним експертом Мелітопольського міськрайонного відділення СМЕ з Якимівським підрозділом КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР Овечкіним Д.Ю., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Мелітополі Запорізької області, причина смерті механічна асфіксія внаслідок закриття просвіту дихальних шляхів шлунковим вмістом в декількох відділах.

Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що мати заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Мелітополі Запорізької області.

Цей факт підтверджується наданими лікарським свідоцтвом про смерть, затвердженої Міністерством охорони здоров`я України форми №106/о, виданим судово-медичним експертом Мелітопольського відділення СМЕ КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР. Вказаний документ згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану є одним із документів, на підставі яких органи державної реєстрації актів цивільного стану здійснюють державну реєстрацію смерті особи, у зв`язку з чим суд приймає його при ухваленні цього рішення як належний та допустимий доказ.

Обставин, які б ставили під сумнів достовірність факту смерті матері заявника, судом не встановлено.

Разом з тим, суд враховує, що м.Мелітополь Запорізької області, де проживала мати заявника та де настала її смерть, а й відтак де повинна бути здійснена державна реєстрація смерті, на даний час знаходиться на тимчасово окупованій РФ території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження і відповідно заявник не має можливості отримати документ про смерть матері встановленого законами України зразка. Отже, підтвердити відповідний факт в позасудовому порядку заявник не має можливості. Однак факт, про встановлення якого він просить, має для нього юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразка та подальшого оформлення спадщини.

На підставі вищевикладеного заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст.4,5,12,13,76-82,89,141,258-259,263-265,293,315,317 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт того, що громадянка України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Приморську Приморського району Запорізької області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Мелітополі Запорізької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя Н.А.Мурашова

11.08.2022