ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/2692/18 Головуючий у І інстанції Майдан С.І.
Номер провадження 22-ц/819/319/22 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

Радченка С.В.,

секретар Плохотніченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу адвоката Тимченка Олександра Миколайовича від імені ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області, ухваленого 12 жовтня 2021 року під головуванням судді Майдан С.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй», про визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, визнання недійсними додаткових угод та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позову

У позові від 16 лютого 2018 року та з врахуванням задоволеної судом заяви від 12 жовтня 2021 року про залишення частини позовних вимог без розгляду адвокат Веріковська Т.А. від імені ОСОБА_2 просила:

-визнати за нею право особистої приватної власності з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 1/3 частину вказаної квартири;

-стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Підстави та обґрунтування позову

Посилалася на те, що 02 червня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають спільного сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час шлюбу за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 06 жовтня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй» та ОСОБА_2 ними було придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 вартістю 257570 гривень загальною площею 59,9 кв.м, житловою площею 34,3 кв.м, з ОСОБА_2 проживає неповнолітній син сторін, ОСОБА_1 мешкає за іншою адресою з іншою жінкою у квартирі АДРЕСА_2 , придбаній ним до шлюбу, матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, участі у його вихованні не приймає, уникає зустрічей з ним, у зв`язку з чим при поділі майна просила суд врахувати інтереси дитини та її потребу у окремій кімнаті як підлітка.

Відзив на позов

У відзиві на позов ОСОБА_1 вважав, що заявлені позовні вимоги не відповідають нормам чинного законодавства, позивачки приховала більшу частину їх спільного майна, переоформила його частину на своїх родичів, іншу частину продала, просив включити зазначене у відзиві майно, яке підлягає розподілу між колишнім подружжям, та сплачені ним кредити на придбання нерухомості, які вносились ним та підлягають розподілу між обома сторонами, проте у позові не були зазначені.

Вимоги зустрічного позову

У зустрічному позові від 07 серпня 2019 року з уточненнями до нього від 20 серпня 2020 року та з врахуванням задоволеної судом заяви від 12 жовтня 2021 року про залишення частини позовних вимог без розгляду ОСОБА_1 просив:

-визнати недійсними додаткову угоду № 1 від 27 жовтня 2017 року до договору № 37 від 29 жовтня 2014 року та додаткову угоду № 2 від 21 серпня 2017 року, вчинені від його імені ОСОБА_2 на свою користь;

-стягнути з ОСОБА_2 1/2 частину суми 35000 доларів США за кредитним договором у, сплачену особисто ОСОБА_1 за придбання квартири АДРЕСА_1 , що складає 17500 доларів США;

-зобов`язати ОСОБА_2 сплачувати 1/2 частину за кредитним договором у розмірі 34650,92 долари США, отриманого ОСОБА_1 в «оtpbank» на оплату житла квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_4 , що складає 17325,46 долари США.

Підстави та обґрунтування зустрічного позову

Посилався на те, що з 02 червня 2006 року по 31 липня 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними було придбано майно, у тому числі:

- трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , придбану у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй» за 257570 гривень, які позивач особисто сплатив за рахунок отриманого кредиту у Західінкомбанку, що підтверджується довідкою про отримання кредиту та його погашення;

- 29 жовтня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Південенерго» як забудовником та ОСОБА_1 як учасником було укладено договір про участь у будівництві № 37 (четверта черга), який не добудований та не зданий в експлуатацію, посилання у позові ОСОБА_2 на загальну вартість квартири у розмірі 217750 передчасне, оплату за вказаний будинок позивач проводив особисто 29 жовтня 2014 року у розмірі 127750 гривень, що підтверджується квитанціями № 68 від 29 жовтня 2014 року та від 03 листопада 2014 року у розмірі 90000 гривень, ОСОБА_2 незаконно, використавши надану ним нотаріальну довіреність на вирішення побутових проблем, без належних повноважень уклала додаткову угоду на свою користь, 27 жовтня 2017 року ОСОБА_2 незаконно уклала без його згоди додаткову угоду № 1 до договору № 37 від 29 жовтня 2014 року, за умовами п. 2 якої перевела на себе 50% всіх прав та обов`язків за договором, який він уклав, без внесення відповідних коштів, йому прийшлося позбутися свого майна, щоб погасити кредити за вказані квартири;

- аналогічним чином 21 серпня 2017 року ОСОБА_2 за наданою позивачем довіреністю як новий покупець уклала без його згоди додаткову угоду № 2 про переуступку прав до договору № 367 на дольову участь у будівництві, предметом якої стала однокімнатна квартира АДРЕСА_5 вартістю 167000 гривень, оплата за дану квартиру була здійснена за його особисті кошти від імені брата відповідачки ОСОБА_4 у розмірі 167000 гривень 02 червня 2014 року згідно квитанції № 69 від 02 червня 2014 року, на даний час власником вказаної квартири є позивач, відповідачка ніяких коштів на будівництво не вносила, для цих витрат позивач отримав кредит у «otpbank» у розмірі 34650,92 долари США та продовжує його погашати самостійно, відповідачка внесків щодо погашення обох валютних кредитів не вживала, вважає, що ОСОБА_2 теж повинна сплачувати кредити на придбання житла, так як у своїй позовній заяві вказує зазначене майно спільним.

Відзив на зустрічний позов

Не надходив.

Судові рішення суду першої інстанції

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 жовтня 2021 року залишено без розгляду позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 в частинах:

- визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_6 у зв`язку із переходом майнових прав за договором про участь у будівництві № 37 від 29 жовтня 2014 року;

- визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_6 у зв`язку із переходом майнових прав за договором про участь у будівництві № 37 від 29 жовтня 2014 року;

- визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_7 у зв`язку із переходом майнових прав за договором про участь у будівництві № 367 від 21 серпня 2017 року (83500 гривень);

- визнання за ОСОБА_1 права приватної особистої власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_7 у зв`язку із переходом майнових прав за договором про участь у будівництві № 367 від 21 серпня 2017 року (83500 гривень).

Цією ж ухвалою залишено без розгляду позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 в частинах:

- визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину земельної ділянки з будинком у Садовому товаристві «Інгулецький струмок», що складає 75000 гривень від загальної вартості 150000 гривень;

- визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину автомобіля «Опель Вектра» вартістю 5000 доларів США, що дорівнює у долі 2500 доларів США, та складає 67500 гривень, переоформленого на батька відповідачки ОСОБА_5 ;

- визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частини понесених затрат на оформлення торгівельних місць № 531, 532 та товару на суму 250000 гривень, що складає 125000 гривень;

- визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_8 , вартість якої при купівлі склала 35000 доларів США, а у долі складає 17500 доларів США, що еквівалентно 469000 гривням.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалено:

-визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3190,89 гривні.

У задоволенні решти вимог позову та у задоволенні вимог зустрічного позову відмовлено.

Мотиви суду першої інстанції

Суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з відсутності законних підстав для відступу від рівності часток сторін у спільному майні та відмовив у задоволенні зустрічного позову з посиланням на відповідні висновки Верховного Суду, оскільки за положеннями ч. 3, ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї, заявлені вимоги зустрічного позову суд визнав необґрунтованими, оскільки додаткові угоди були укладені ОСОБА_2 на підставі виданої ОСОБА_1 чинної довіреності, будь-яких інших підстав для визнання угод недійсними стороною позивача за зустрічним позовом зазначено не було.

Вимоги апеляційної скарги

Адвокат Тимченко О.М. від імені ОСОБА_1 просив змінити рішення суду та ухвалити нове рішення, яким зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, зобов`язати ОСОБА_2 сплачувати 1/2 частину за кредитним договором, отриманого ОСОБА_1 в «otpbank» кредиту в розмірі 34650,92 долари США, що в частковій долі складає 17325,46 долари США, визнати недійсними додаткову угоду № 1 до договору № 37 від 29 жовтня 2014 року та додаткову угоду № 2 про переуступку прав до договору № 367 на дольову участь у будівництві, укладені на користь відповідачки без згоди довірителя.

Підстави та обґрунтування апеляційної скарги

Крім доводів, зазначених у зустрічному позові, посилався на відповідну практику Верховного Суду, згідно якої належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, а і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна, критеріями, які дають змогу надати майну статус спільної сумісної власності, є час набуття такого майна, кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), мета придбання майна, у разі, коли кредитне зобов`язання виникло під час шлюбу, але його виплата була здійснена вже після припинення шлюбних відносин за рахунок особистих коштів одного з подружжя, відповідно до змісту ст. ст. 57, 60, 69, 71 СК України половина вартості сплаченої суми припадає на частку іншого з колишнього подружжя, наявність боргів подружжя та виникнення зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів не змінює статусу спільності набутого під час шлюбу майна за позичені кошти, які були використані в інтересах сім`ї, а саме на придбання цього майна, доводи щодо внесення одним із подружжя коштів у рахунок погашення кредитних зобов`язань не мають правового значення, так як в розумінні вимог ст. 57 СК України спірна квартира не є особистою приватною власністю відповідачки, при поділі спільної сумісної власності зобов`язання між подружжям не розподіляються, а враховуються, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового, інститут шлюбу передбачає виникнення між подружжям тісного взаємозв`язку і характер такого зв`язку не завжди дозволяє однозначно встановити, коли саме у відносинах з третіми особами кожен з подружжя виступає у власних особистих інтересах, а коли діє в інтересах сім`ї, законодавцем встановлена презумпція спільності інтересів подружжя і сім`ї, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, той факт, що подружжя не врахувало відповідних боргових зобов`язань при укладенні договору про поділ майна подружжя, не може доводити відсутність цих спільних боргових зобов`язань у колишнього подружжя. Судом першої інстанції зазначено, що додаткові угоди були укладені на підставі виданої довіреності ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка на момент укладання додаткових угод була чинною, будь-яких інших підстав для визнання угод недійсними стороною позивача за зустрічним позовом не зазначено, проте у відповідності до ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочини від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах, ОСОБА_1 було видано довіреність колишній дружині для вирішення соціально-побутових проблем на час відсутності чоловіка, скориставшись відсутністю колишнього чоловіка ОСОБА_2 уклала на свою користь додаткову угоду № 1 до договору № 37 від 29 жовтня 2014 року, згідно якої вона як учасник 2 за умовами п. 2 перевела на себе 50% всіх прав та обов`язків за договором, який укладав ОСОБА_1 , та додаткову угоду № 2 про переуступку прав до договору № 367 на дольову участь у будівництві, при цьому грошових коштів не вносила, відповідно не виконала умов обох договорів щодо сплати внесків на будівництво будинку.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві адвокат Федак Л.Р. від імені ОСОБА_2 вважала скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Позиція апеляційного суду

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Рішення суду оскаржується в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання недійсними додаткової угоди № 1 від 27 жовтня 2017 року до договору № 37 від 29 жовтня 2014 року та додаткової угоди № 2 від 21 серпня 2017 року, вчинені від імені ОСОБА_1 ОСОБА_2 на свою користь та зобов`язання ОСОБА_2 сплачувати 1/2 частину за кредитним договором у розмірі 34650,92 долари США, отриманого ОСОБА_1 в «оtpbank» на оплату квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_4 , що складає 17325,46 долари США, та лише в цій частині перевіряється судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2006 року по 31 липня 2018 року, у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 (а.с. 22-23, 101).

02 червня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй» та ОСОБА_4 було укладено договір № 367 на дольову участь в будівництві, за яким учасник зобов`язується надати замовнику грошові кошти у розмірі та на умовах передбачених даним договором на будівництво квартири у АДРЕСА_5 , а замовник зобов`язується організувати будівництво і побудувати вказаний житловий будинок, ввести його в експлуатацію та передати у власність учаснику квартири на умовах, вказаних у даному договорі, вартість квартири складає 167000 гривень, за неї згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 69 від 02 червня 2014 року ОСОБА_4 було сплачено 167000 гривень (а.с. 11-13).

27 серпня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 2 на переуступку прав до договору № 367 на дольову участь у будівництві, за п. 2 якої до ОСОБА_2 переходить 50% прав та обов`язків покупця ОСОБА_1 за договором № 367, відповідно до її п. 4 преамбулу договору № 367 змінено із зазначенням Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй» (продавець), ОСОБА_1 (покупець 1), ОСОБА_2 (покупець 2), вказана угода була оформлена та підписана ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 14 травня 2008 року (а.с. 14).

29 жовтня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Південенерго» та ОСОБА_1 було укладено договір № 37, згідно якого учасник зобов`язався надати забудовнику грошові кошти у розмірі та на умовах, передбачених даним договором на будівництво квартири у багатоповерховому житловому будинку АДРЕСА_9 (четверта черга), а забудовник зобов`язався організувати будівництво та побудувати вказаний житловий будинок, ввести його в експлуатацію та передати у власність учаснику квартиру на умовах, вказаних даним договором, вартість дольової участі складає 217750 гривень, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 68 від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_1 було сплачено 127750 гривень, за квитанцією до прибуткового касового ордеру № 69 від 03 листопада 2014 року 90000 гривень (а.с. 15-16).

27 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Херсон-Юг» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 на переуступку прав до договору № 37 від 29 жовтня 2014 року, за п. 2 якої до ОСОБА_2 переходить 50% прав та обов`язків ОСОБА_1 по договору № 37 від 29 жовтня 2014 року, відповідно до її п. 3 преамбулу договору № 37 змінено із зазначенням Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Херсон Юг» (забудовник), ОСОБА_1 (учасник 1), ОСОБА_2 (учасник 2), вказана угода була оформлена та підписана ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 14 травня 2008 року (а.с. 17).

За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) , вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту , якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за ч. 4 ст. 65 цього Кодексу договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

З матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується, що вказані у позові договори про участь у будівництві між відповідними забудовниками та ОСОБА_1 були укладені під час шлюбу сторін, отже на майнові права, які були набуті за цими договорами, поширює свою дію встановлена ст. 60 СК України презумпція спільності майна подружжя, яка не була спростована ОСОБА_1 у даній справі, задоволення вимог позову про визнання недійсними спірних додаткових угод до договорів такого статусу спірного майна змінити не можуть, отже заявлені позовні вимоги не можуть мати для нього відповідних правових наслідків, передбачені законом підстави для задоволення вказаних вимог відсутні.

Відсутні також підстави для покладення на ОСОБА_2 обов`язків боржника за укладеним ОСОБА_1 кредитним договором з банківською установою, яка не виступає учасником справи, оскільки відповідні боргові зобов`язання при поділі майна подружжя, як це зазначено у самій апеляційній скарзі, не розподіляються між ними, а можуть бути враховані у разі доведення факту укладення відповідного договору в інтересах сім`ї, відповідних позовних вимог заінтересованою особою у даній справі заявлено та доведено не було.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань щодо обставин справи та висновків суду першої інстанції, які б могли бути підставами для задоволення її вимог, скаргу слід залишити без задоволення, рішення у справі залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тимченка Олександра Миколайовича від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, її повний текст буде складено протягом п`яти днів, з дня складення повного тексту протягом тридцяти днів на постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 24 лютого 2022 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Вейтас

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ С.В. Радченко