Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/780/22

22 липня 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

за участю представника позивача, адвоката - Голіней Л.Д.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом.

Просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні позивачем житловим будинком АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування даним житловим будинком.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі. Не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Крім того, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_2 , згідно договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 28.12.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за 1707, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 109463366 від 28.12.2017 року (а.с.6-7).

В даному належному позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності будинку, крім неї, зареєстровані: її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мама позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , її тато, відповідач по справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний факт стверджується довідкою, виданою Ланчинською селищною радою Надвірнянського району, Івано-Франківської області за № 155/02.2-11 від 11.05.2022 року (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_2 у даному житловому будинку не проживає ще з 2015 року. Даний факт підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Ланчинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.9).

У 2015 році відповідач виїхав за межі України і з того часу не проживає в будинку АДРЕСА_2 .

З"ясовано, що у 2017 році ОСОБА_2 подарував свій спільно нажитий з дружиною, матір`ю позивача будинок дочці позивачу ОСОБА_1 . З того часу ніяких родинних відносин з дочкою не підтримує.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 року шлюб між матір`юпозивача - ОСОБА_6 та відповідачем по справі - ОСОБА_2 розірвано.

В судовому засіданні перевірено, що відповідач не оплачує комунальних послуг, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті, що порушує права позивача як власника житлового будинку.

Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_6 , показання якої логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Отже, судом достовірно встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 .

Доведено також і ту обставину, що в даному житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не проживає у ньому без поважних причин понад один рік, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті.

Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку створює незручності для позивача у здійсненні користування будинком, зокрема, позивач не має можливості отримати субсидії по комунальних послугах, тощо.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку у відповідності ст.405 ЦК України.

Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача про те, що протягом тривалого часу відповідачем не вживалися будь-які заходи для збереження за собою права на користування житлом, а тому він втратив на нього право, оскільки тривала відсутність сталася без поважних на те причин.

З огляду на всі зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст.391, 405 ЦК України такеруючись ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, ст.ст.280-282, ст.289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Усунути перешкоди в користуванні позивачем житловим будинком АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування даним житловим будинком.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 01.08.2022 року.