Справа № 157/713/21
Провадження №2/157/30/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Вавдіюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, старший державний виконавець Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Склезь Сергій Степанович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Є.М., старший державний виконавець Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Склезь С.С., у якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 5 квітня 2021 року і зареєстрований в реєстрі за № 17364, таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування вимог зазначає, що 11 травня 2021 року йому стало відомо, що старшим державним виконавцем Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львів Склезем С.С. відкрито виконавче провадження № 65330540 по виконанню виконавчого напису № 17364, виданого 5 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з нього в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 20449,26 гривень. Вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що цей виконавчий напис було вчинено з порушенням порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: кредитний договір, на підставі якого було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений та нотаріусу не було надано доказів, що підтверджують безспірність заборгованості. Вказаний виконавчий напис порушує його права, що стало підставою для звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів. Окрім того, державним виконавцем на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса видано постанови про арешт його коштів (у тому числі і банківського рахунку, який використовується для виплати мені заробітної плати), арешт майна, розшук майна, звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи. У зв`язку з цими заходами він не може утримувати свою сім`ю, до складу якої входять двоє неповнолітніх дітей та дружина. Приватним нотаріусом було порушено вимоги ст. ст. 47, 87-89 Закону України «Про нотаріат», Глави 8, 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністертсва юстиції України від 22 лютого 2012 р. №296/5; сума заборгованості не є безспірною та не підтверджена належними і допустимими доказами. Крім того, відповідач не правильно здійснив розрахунок заборгованості, не врахувавши строки позовної давності у три роки та строк, на який видавався кредит, а саме на 48 місяців. Так, 2 листопада 2012 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 003-02778-021112 у формі заяви, яка нотаріально не посвідчувалася, строком на 48 місяців на суму 15000 грн. Вказаний кредит він сплачував на рахунок «Дельта-банку» у строки, погоджені в заяві. Відтак, вимоги за виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 17364, за яким з нього на користь відповідача пропонується стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 20449 грн. 26 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 7611 грн. 52 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами 12787 грн. 74 коп.; плати за вчинення виконавчого напису - 50 грн., є безпідставними. За виконавчим написом стягнення пропонується провести за період з 4 червня 2020 року по 31 березня 2021 року. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набрала законної сили. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. №662 до Переліку змін, виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Отже, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 05 квітня 2021 року, зареєстрованого у реєстрі за № 17364 не врахував, що станом на 05 квітня 2021 року постановою КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які нотаріально не посвідчені, є нечинні, а тому повинен був відмовити відповідачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат», за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус не отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, документи, що підтверджують безспірність його заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, а тому у приватного нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед стягувачем є безспірними. Вважає, що відсутні належні і допустимі докази в обґрунтування безспірності суми заборгованості за кредитним договором, як і відсутні відомості, що сума заборгованості утворилась у зазначений у виконавчому написі час (4 червня 2020 року - 31 березня 2021 року). Крім того, зі змісту виконавчого напису не вбачається, що приватним нотаріусом було враховано строки позовної давності.

У відзиві на позовну заяву відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить у задоволені позову відмовити, посилаючись на правомірність вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, дотримання строку позовної давності, зокрема на те, що строк позовної давності не пропущено, адже право вимоги у відповідача виникло 4 червня 2020 року і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 5 квітня 2021 року минуло менше трьох років, а також і на те, що безспірність заборгованості була підтвердження наданими відповідачем документами, наявність яких передбачена Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ України від 29 червня 1999 року № 1172.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву, із змісту якої вбачається, що він позовні вимоги підтримує і просить справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, із поданих заперечень вбачається, що представник відповідача ОСОБА_2 справу просив розглянути у відсутності представника товариства та відмовити у позові. За таких обставин, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення клопотання, поданого представником відповідача ОСОБА_3 19 травня 2022 року, про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану. Крім того, як вбачається з довіреності на ім`я ОСОБА_3 , така довіреність надана у порядку передоручення Довбнею Є.І., однак повноваження останньої на здійснення представництва відповідача, в тому числі і права на здійснення передоручення, не підтверджені.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням оголошення про виклик останній вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи; причину неявки в судове засідання ОСОБА_4 не повідомив і пояснень щодо позову не подав.

Третя особа старший державний виконавець Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Склезь С.С. у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, пояснень щодо позову не подав.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Суд встановив, що 5 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 17364, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі договору № 2254/К про відступлення прав вимоги від 4 червня 2020 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 003-02778-021112 від 2 листопада 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , заборгованість за період з 4 червня 2020 року по 31 березня 2021 року включно у розмірі 20449 грн. 26 коп., з яких: 7611 грн. 52 коп. заборгованість за тілом кредиту, 12787 грн. 74 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50 грн. плати за вчинення виконавчого напису (а.с.10).

Постановою старшого державного виконавця Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Склезя С.С. від 6 травня 2021 року відкрито виконавче провадження №65330540 з виконання вищезазначеного виконавчого напису (а.с. 9).

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що його вчинено приватним нотаріусом Остапенком Є.М. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З урахуванням положень статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такий правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 (провадження № 14-12559св18).

Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, тому і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження наявності у позивача заборгованості по кредитному договору від 2 листопада 2012 року, а тому з урахуванням вказаних обставин відсутні підстави вважати, що заборгованість була безспірною.

Крім того, в оспорюваному виконавчому написі вказано, що його вчинено на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року такий Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Згідно з п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року в цій частині. Постанова апеляційного адміністративного суду набрала законної сили з моменту її проголошення; ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року цю постанову залишено без змін.

Виконавчий напис, вчинення якого оспорює позивач, вчинений нотаріусом 5 квітня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14.

Отже, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса стосувався нотаріально посвідчених договорів.

Таким чином, кредитний договір № 003-02778-021112 від 2 листопада 2012 року на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вже не був тим документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено у повному об`ємі, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтвердженні судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 27, 78-81, 137, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ЄДРПОУ - 35625014), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (місцезнаходження: вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ), старший державний виконавець Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Склезь Сергій Степанович (службова адреса: вул. Шевченка, 62, м. Камінь-Каширський), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 5 квітня 2021 року, що зареєстрований у реєстрі за № 17364, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 003-02778-021112 від 2 листопада 2012 року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата складення повного судового рішення 17 серпня 2022 року.

Головуючий: О. В. Антонюк