Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/550/22

17 серпня 2022 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О.О., секретаря судового засідання Двібородчин І.В. за участю позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Бгородчани цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до сільської громади с. Манява в особі Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та визнання права на спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

06 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до сільської громади с. Манява в особі Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та визнання права на спадкування за законом.

Позов обгрунтовує тими обставинами, що 29 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Любінець О.П. посвідчено договір довічного утримання між ним та ОСОБА_2 . Відповідно до вказаного договору ОСОБА_2 передала позивачу у власність належне їй на праві власності домоволодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з грошових коштів з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями. Вказує, що на час відкриття спадщини він постійно проживав зі спадкодавцем та вважав, що відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. В червні 2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Любінець О.П. з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак йому було відмовлено на підставі того, що відсутні докази, що він є спадкоємцем за законом. Зазначає, що з часу оформлення договору довічного утримання та до смерті ОСОБА_2 він проживав з останньою по АДРЕСА_1 та здійснював доглядав за нею, а тому вони формували спільний бюджет, відповідно мали взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом. В зв`язку із викладеним, просив суд визнати факт постійного проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 та визнати його спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 07 липня 2022 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 18 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи позову пояснив, що його мати є рідною сестрою ОСОБА_2 та він відповідно доводиться померлій ОСОБА_2 племінником. З жовтня 2013 року та до смерті ОСОБА_2 він проживав з останньою по АДРЕСА_1 , однією сім`єю. Вважає заявлені вимоги є обгрунтовані та просив їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області не з`явився, від селищного голови Піцуряк М. надійшла заява про визнання позову.

Заслухавши позивача, допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 29 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Любінець О.П. посвідчено договір довічного утримання між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного договору ОСОБА_2 передала у власність позивачу ОСОБА_1 належне їй на праві власності домоволодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1 (а.с.10-12, 7-9, 13-14).

Відповідно до копії паспорта позивача ОСОБА_1 вбачається, що він зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

З дослідженої судом копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 вбачається, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Манява у віці 85 років (а.с.4).

Відповідно до довідки Солотвинської селищної ради покійна мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 є сестрою покійної ОСОБА_2 (а.с. ).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання, що проживає по АДРЕСА_2 . По сусідству з нею у будинку АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_2 , яка померла у квітні 2022 року. Позивач по справі є її далекий родич. Їй відомо, що позивач доглядав за ОСОБА_7 до її смерті та проживав разом з нею. ОСОБА_7 доводилась позивачу тіткою, оскільки вона була рідною сестрою покійної матері позивача ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дала показання, що проживає по АДРЕСА_2 . По сусідству з нею у будинку АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_2 , яка померла у квітні 2022 року. Їй відомо, що позивач доглядав за ОСОБА_7 до її смерті та проживав разом з нею. ОСОБА_7 доводилась позивачу тіткою, оскільки вона була рідною сестрою покійної матері позивача ОСОБА_5 .

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років.

Твердження позивача про наявність підстав для застосування статті 1264 ЦК України - проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини суд відхиляє, оскільки надання допомоги ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання, яка була одинокою особою похилого віку та за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, не є безумовним підтвердженням факту проживання позивача із ОСОБА_2 однією сім`єю.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження його проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , оскільки досліджені судом докази не доводять, що відносини між позивачем ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 носили характер сімейних, чи вказані особи були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків, тощо.

Разом з цим, під час судового розгляду встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що ОСОБА_2 є рідною сестрою матері позивача ОСОБА_5 . Таким чином позивач є племінником, спадкодавця, та відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України є спадкоємцем п`ятої черги (третя ступінь споріднення) після смерті ОСОБА_2 .

Так, відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

За таких обставин з метою ефективного способу захисту права позивача на спадкове майно, його слід визнати спадкоємцем п`ятої черги за законом, після смерті ОСОБА_2 задовольнивши частково заявлені вимоги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13,76,77-80,81, 82, 89,141, 229, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до сільської громади с. Манява в особі Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та визнання права на спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем п`ятої черги за законом, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позову - відмовити.

Повний текст судового рішення складено 25 серпня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя :