Справа № 128/802/22

РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.,

при секретарі Шикун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , прабабуся заявника. В останні роки її життя, заявник проживав разом з померлою в будинку АДРЕСА_1 , так як померла була похилого віку та мала проблеми зі здоров`ям і заявнику доводилось її доглядати. Після смерті, ОСОБА_2 , відкрилася спадщина. Заявник ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_3 , яка є дочкою ОСОБА_4 (до одруження ОСОБА_5 ), що відповідно є дочкою померлої ОСОБА_2 . У 2020 році заявник, через свого представника, звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав після померлої ОСОБА_2 . Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 червня 2020 року представнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відмова пов`язана з тим що, заявник ОСОБА_1 вчасно не подав заяву про прийняття спадщини та не пред`явила доказів фактичного прийняття спадщини, в тому числі постійного проживання разом з спадкодавцем ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент її смерті. В подальшому позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 з 1 липня 2011 року по 11 січня 2012 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2021 року у справі 127/11980/21 Заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 з 01.07.2011р. по 11.01.2012р. Представник позивача звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 січня 2022 року представнику позивача, ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 на земельну частку (пай), розташовану на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка належить ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відмова аргументована відсутністю у спадкоємців документу, який посвідчує право спадкодавця на спадкове майно. З відповіді на адвокатський запит від 12.05.2022 року №931/475-22 Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, вбачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Жмеринською районною державною адміністрацією Вінницької області по СТОВ «КРАСНЕ» Пултівецької сілськьої ради Жмеринського (зараз Вінницького) району Вінницької області, згідно запису №465 від 28.04.2000 року щодо реєстрації сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН №0381946 видано ОСОБА_2 на земельну частку (пай) площею 1,97 ум. кад. га. на підставі розпорядження Жмеринської РДА від 28.03.2000 року № 77. Водночас позиву невідомо де на даний момент знаходиться отриманий померлою ОСОБА_2 сертифікат.

З огляду на вищевикладене позивач звернувсь з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом.

В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Варцаба С.А. подав суду заяву згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просять його вимоги задовольнити, змін та доповнень не має, справу просять слухати за його відсутності.

Відповідач Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області, жодних заяв з приводу позиції щодо позову суду не надали, матеріали позову отримували, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися судом завчасно та належним чином.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , прабабуся заявника.

В останні роки її життя, заявник ОСОБА_1 проживав разом з померлою в будинку АДРЕСА_1 , так як померла була похилого віку та мала проблеми зі здоров`ям і заявнику доводилось її доглядати.

У 2020 році заявник, через свого представника, звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав після померлої ОСОБА_2 . Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 червня 2020 року представнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відмова пов`язана з тим що, заявник ОСОБА_1 вчасно не подав заяву про прийняття спадщини та не пред`явила доказів фактичного прийняття спадщини, в тому числі постійного проживання разом з спадкодавцем ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент її смерті.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2021 року у справі 127/11980/21 Заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 з 01.07.2011р. по 11.01.2012р. (а.с.17-18).

За змістом частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких умов, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 січня 2022 року представнику позивача, ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 на земельну частку (пай), розташовану на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка належить ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відмова аргументована відсутністю у спадкоємців документу, який посвідчує право спадкодавця на спадкове майно (а.с.11).

Померла ОСОБА_2 була включена до Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, Додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю ІІ-ВН №000154 колективного сільськогосподарського підприємства «Красне» під номерам 80 (а.с.19-20).

Відповідно до Висновків про оцінку майна від 17 жовтня 2020 року, загальна вартість спірного майна, що є предметом даного позову становить 38 340 гривень (а.с. 12-16).

З відповіді на адвокатський запит від 12.05.2022 року №931/475-22 Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, вбачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Жмеринською районною державною адміністрацією Вінницької області по СТОВ «КРАСНЕ» Пултівецької сілськьої ради Жмеринського (зараз Вінницького) району Вінницької області, згідно запису №465 від 28.04.2000 року щодо реєстрації сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН №0381946 видано ОСОБА_2 на земельну частку (пай) площею 1,97 ум. кад. га. на підставі розпорядження Жмеринської РДА від 28.03.2000 року № 77 (а.с.9).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини .

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачами спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355 ЦПК України, суд.-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 виданий Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницький області, 10 жовтня 2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право на земельну частку (пай) площею 1,97 ум. кад. гектари на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0381946 від 28 квітня 2000 року належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Повний текст судового рішення виготовлено 29.07.2022.

Учасники провадження:

позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач Якушинецька сільська рада, адреса: с. Якушинці, вул. Новоселів,1, Вінницької області.

Суддя І.А. Ганкіна