Номер провадження 2/754/43/22
РІШЕННЯ

Іменем України

09 серпня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

секретаря судового засідання Довгань Г.А.

представника позивача: адвоката Асатрян О.В.

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення пені за прострочення сплати аліментів

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року позивач звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з вищевказаним позовом та просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 62 201,03 грн. Крім того, заявою від 31.08.2021 року просила зменшити позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів з 62 201,03 грн. на 45 480,64 грн.

В обґрунтування вказаного позову зазначила про те, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.01.2014 справа № 754/22126/13-ц між сторонами було розірвано шлюб . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2017 справа № 754/44446/17 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно , починаючи з 04.04.2017 до досягнення дитиною повноліття. 02.10.2017 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом по справі № 754/44446/17 виданого судом 01.08.2017. З моменту відкриття виконавчого провадження відповідач не сплачував та не сплачує аліменти на дитину. Згідно з розрахунку державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального управління Міністерства юстиції м. Києва ВП № 54805761 від 24.02.2020 станом на 24.02.2020 за період з 04.04.2017 по 01.01.2020 заборгованість по аліментам складає 62 201,03 грн.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Асатрян О.В. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

До суду відповідач надав відзив на позовну заяву в якому вказує, що позовна заява не обгрунтована , оскільки, твердження позивача що відповідач не сплачував аліменти , хибні, тому що в період з січня 2019 року по грудень 2019 відповідач на картковий рахунок позивача сплатив аліменти в розмірі 35 000, 00 грн. В даний час виконавче провадження здійснює державний виконавець Архіпов Д.М. Відповідач звернувся до нього з приводу перерахунку заборгованості та встановлення достовірної інформації, але на час підготовки відзиву розрахунок був ще не готов. Відповідач виконує рішення суду та розуміє що існує заборгованість але не така значна.

Позивачка 02.02.2021 року на адресу суду надіслала відповідь на відзив в якому вважає, що доводи, викладені у відзиві є простою констатацією відповідачем нормативних норм цивільно-процесуального законодавства, які стосуються розгляду справ та обов`язків сторін щодо доведення обставин, які мають значення для справи. Просила задовольнити позов в повному обсязі.

31.08.2021 року позивач подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, на підставі, а саме: 02.08.2021 відповідачу було направлено на його адресу розрахунок заборгованості із сплати аліментів, згідно до якого за період з 04.04.2017 по 01.07.2021 станом на 01.08.2021 заборгованість склала 79 845,18 грн. у зв`язку з тим, що 17.08.2021 відповідач перерахував на картковий рахунок позивача заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 79 600,00 грн., позовна заява про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню в частині стягненні пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 45 480,64 грн.

На адресу суду 19.10.2021 надійшов відзив відповідача на заяву про зменшення позовних вимог, в якій проти задоволення вимог частково заперечує з наступних підстав, загальна сума пені, виходячи з розрахунку заборгованості від 17.08.2021 не може перевищувати суму у розмірі 28 611,51 грн., що підтверджується розрахунком пені відповідачем. Боржник, із метою виконання своїх зобов`язань по сплаті аліментів на утримання дитини, 11.08.2021 погасив заборгованість повністю. Враховуючи, що місячний дохід відповідача та ті обставини, що ним аліменти на утримання дітей сплачені у повному обсязі у серпні 2021, відповідач наразі працевлаштований в ТОВ «Мануфактура Візуальних Рішень" та отримує щомісячний сукупний дохід в розмірі 6 300,00 грн. продовжує сплачувати аліменти станом на день розгляду справи, просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача 5 000,00 грн. пені. 27.02.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив на заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач твердження у відзиві відповідача заперечує, вважає їх необгрунтованими та просила стягнути з відповідача пеню у розмірі 45 480,64 грн.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов висновку, що пред`явлений позов про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.01.2014 справа № 754/22126/13-ц між сторонами було розірвано шлюб . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2017 справа № 754/44446/17 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно , починаючи з 04.04.2017 до досягнення дитиною повноліття. 02.10.2017 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом по справі № 754/44446/17 виданого судом 01.08.2017. З моменту відкриття виконавчого провадження відповідач не сплачував та не сплачує аліменти на дитину. Згідно з розрахунку державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального управління Міністерства юстиції м. Києва ВП № 54805761 від 24.02.2020 станом на 24.02.2020 за період з 04.04.2017 по 01.01.2020 заборгованість по аліментам складає 62 201,03 грн.

31.08.2021 року позивач подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, на підставі, а саме: 02.08.2021 відповідачу було направлено на його адресу розрахунок заборгованості із сплати аліментів, згідно до якого за період з 04.04.2017 по 01.07.2021 станом на 01.08.2021 заборгованість склала 79 845,18 грн. у зв`язку з тим, що 17.08.2021 відповідач перерахував на картковий рахунок позивача заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 79 600,00 грн., позовна заява про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню в частині стягненні пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 45 480,64 грн.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 0.022016 року у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16 і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та один відсоток.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішення вказаного спору суд виходить із встановлених обставин справи та враховує правововий висновок Великої Палати Верховного Суду.

Обчислюючи розмір неустойки, суд виходить із розміру заборгованості, який був визначений позивачем у розрахунку і який не спростований відповідачем.

Згідно із вказаним правовим висновком Великої Палати Верховного Суду розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У зв`язку з виниклою заборгованістю зі сплати аліментів у відповідача виникла пеня за несплату аліментів у розмірі, 45 480,64 грн., про що позивачем надано розрахунок.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість з пені у зв`язку з простроченням сплати аліментів в сумі 45 480,64 грн.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору під час подання позову, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 20, 180, 195, 196 СК України, ст.ст. 12, 13, 17, 19, 76-81, 83, 89, 141, 235, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 45480,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Н.Г.Таран