ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №501/1069/21

Апеляційне провадження №22-ц/813/6248/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні виділені матеріали за апеляційною скаргою адвоката Борщенка Костянтина Юрійовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 18 січня 2022 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Пушкарського Д.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та заяви про забезпечення позову

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Манюти С.В., товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі-ТОВ «Кредитні ініціативи», товариство) про скасування рішення державного реєстратора та запису про право власності.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 26 березня 2018 року, звернуто стягнення на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 27,8 кв. м, загальною площею 41,9 кв.м, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 01 грудня 2006 року, яка станом на 01 березня 2017 року складається із заборгованості за кредитом у розмірі 517 097,43 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 213 686,34 грн., пені у розмірі 88 135,93 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною продажу 764 424,00 грн.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , без надання іншого жилого приміщення зі зняттям з реєстраційного обліку з житлового приміщення, що знаходиться за вказаною адресою.

Рішення в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» відстрочено на період дії Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Зазначав, що із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що 08 липня 2019 року державним реєстратором Манютою С.В. право власності на вищевказану квартиру незаконно зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Посилаючись на вказані обставини позивач просив скасувати:

-рішення Державного реєстратора Манюти С.В., комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» (з відкриттям розділ;), індексний номер: 47666333 від 08 липня 2019року;

-запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (номер запису про право власності 32289963), який був внесений на підставі рішення №47666333 від 08 липня 2019 року(виділені матеріали а.с.2-6).

10 січня 2022 року від адвоката Шиєнкова Я.Є. в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просив суд заборонити працівникам ТОВ «Кредитні ініціативи», а також іншим особам вчиняти наступні дії:

-виселяти ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 ;

- вселяти будь-яких осіб в вищевказану квартиру;

- входити в зазначену квартиру.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом позову є скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , (номер запису про право власності 32289963), який був внесений на підставі рішення №47666333 від 08 липня 2019 року.

Представники ТОВ «Кредитні ініціативи» в незаконний спосіб намагаються виселити з зазначеної квартири позивача та його бабусю ОСОБА_3 , 1937 року народження, яка зареєстрована та проживає в цій квартирі.

Дана квартира іпотечна, але кредитні кошти надавалися не для покупки цієї квартири. Спірна квартира надавалася за радянські часи ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 проживають в цій квартирі тривалий час. ОСОБА_3 зареєстрована в квартирі з 1975 року, а ОСОБА_1 - з 2003 року.

Право власності на дану квартиру перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи» незаконно, тому виселення осіб, які там проживають на законних підставах без рішення суду неможливо.

Також, представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (виділені матеріали а.с.18-20).

Зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 18 січня 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено працівникам ТОВ «Кредитні ініціативи», а також іншим особам вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та щодо вселення будь-яких осіб у вказану квартиру. В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Суд дійшов висновку, що з урахуванням предмету та підстав позову, фактичних обставин справи, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, а також приймаючи до уваги інтереси не тільки позивача, відповідача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню (виділені матеріали а.с.23-24).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Борщенко К.Ю. в інтересах ТОВ «Кредитні ініціативи» просить ухвалу суду скасувати, в заяві про забезпечення позову відмовити.

Доводи скарги, зокрема, зводяться до того, що заява не містить доказів, які свідчили би, про протиправні дії ТОВ «Кредитні ініціативи; що заборона виселення та вселення не відноситься до поточного процесу оскарження рішення та запису про державну реєстрацію, виходить поза межі позовних вимог та обсягу дослідження судом правовідносин між сторонами, вимога є немайновою та стосується внесення змін до державного реєстру, а ухвала про забезпечення позову такого характеру повинна розглядатись в інших процесах (виділені матеріали а.с.26-28).

Правом відзиву на апеляційну скаргу учасники процесу не скористались.

Учасники судового процесу про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 26 липня 2022 року, повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на іншу дату не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Так, задовольняючи заяву про забезпечення позову частково, суд першої інстанції, враховуючи наявність спору про скасування рішення державного реєстратора та запису про право власності, предметом якого є нерухоме майно, дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з таких підстав.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Як вбачається із змісту позову, 01 грудня 2006 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 58-02/866, згідно якого останній отримав кредит на суму 29 700 доларів США з кінцевим терміном до 26 грудня 2026 року.

Для забезпечення умов даного кредитного договору 01 грудня 2006 року укладено іпотечний договір № 58-02/866 між акціонерним комерційним промислове-інвестиційним банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Ілілчівського міського нотаріального округу Слаєвою І.К. за реєстром №14773, відповідно до якого останні передали в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 26 березня 2018 року звернуто стягнення на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .

Наприкінці грудня 2019 року ОСОБА_1 стало відомо, що власником квартири АДРЕСА_1 стало ТОВ «Кредитні ініціативи».

Вважаючи дії державного реєстратора Манюти С.В. щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень на квартиру такими, що відбулися з порушенням встановлених правил та процедур, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора та запису про право власності (виділені матеріали а.с.2-6).

21 квітня 2021 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відкрито провадження по справі (виділені матеріали а.с.14-15).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до змісту ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями ст.152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії тощо.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У справі, яка переглядається, предметом спору є скасування рішення державного реєстратора та запису про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка була предметом іпотеки і рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 26 березня 2018 року, звернуто стягнення на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» на предмет іпотеки на вищевказану квартиру.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони працівникам ТОВ «Кредитні ініціативи», а також іншим особам вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та щодо вселення будь-яких осіб у вказану квартиру, позивач посилався на те, що саме такий захід забезпечення позову може ефективно захистити його право на нерухоме майно.

Разом з тим, заявлені вимоги та вид забезпечення таких, який просив застосувати позивач, не узгоджуються з визначеним ч.3ст.150 ЦПК України принципом співмірності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду».

Так, іпотечний договір, яким забезпечено виконання кредитного договору, недійсним не визнано, а рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 26 березня 2018 року звернуто стягнення на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .

Предметом спору в даній справі є позовні вимоги немайнового характеру про скасування рішення та запису про право власності на вищевказану квартиру. Таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, а тому суд першої інстанції помилково вважав, що незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду в цій справі.

Аналогічний висновок зроблено в постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 658/2197/18, від 14 квітня 2021 року у справі № 947/30418/19.

При цьому, будь-яких перешкод для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора не вбачається, оскільки виконання такого рішення полягатиме лише в тому, що реєстратор внесе відповідні записи до Реєстру на підставі рішення суду.

Всі інші види забезпечення позову не носять ніякого забезпечувального характеру до вимог про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Тому доводи заявника, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання судового рішення є безпідставними, оскільки у випадку задоволення позову судове рішення не підлягатиме примусовому виконанню.

За таких обставин суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).Саме лише посилання сторони позивача у заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі ст.81 ЦПК України не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі №522/1108/20.

Ураховуючи наведене, оскаржуване судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим та підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Борщенка Костянтина Юрійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 18 січня 2022 року про забезпечення позову скасувати.

В заявіадвоката Шиєнкова Ярослава Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 липня 2022 року.

Головуючий

Судді: