Справа № 331/2665/22
Провадження № 2-о/331/186/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І M Е Н Е M У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

при секретарі Карнаух О.А.,

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування вимог заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Севастополь помер її батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець міста Запоріжжя, причина смерті: легеневий набряк, невстановлений цироз печінки. Виходячи з вищенаведеного, заявник ОСОБА_1 просить встановити факт смерті громадянина України, уродженця місця Запоріжжя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в місті Севастополь, Автономна Республіка Крим.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 19 серпня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак подала до канцелярії суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, заяву просить задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про встановлення факту смерті слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 , який виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 04 жовтня 1996 року, ОСОБА_2 , уродженець міста Запоріжжя, є громадянином України, відомості про місце реєстрації відсутні (а.с.12).

Відповідно до копії паспорту № НОМЕР_2 , який видано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявник має громадянство України (а.с.3).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 15 вересня 2018 року, за актовим записом № 309, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрували шлюб 15 вересня 2018 року, після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 18 лютого 1987 року, з якого вбачається що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , являється ОСОБА_2 , національність «русский» (а.с.6).

На підтвердження смерті свого батька - ОСОБА_2 , заявник долучила до заяви копію довідки про смерть № С-00219 на ім`я (рос.) « ОСОБА_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », «место рождения: Запорожская обл., гор. Запорожье», «гражданство - Российская Федерация», «место смерти - Российская Федерация, г. Севастополь», «причина смерти - легочный отек, неуточненный цирроз печени» (а.с.15).

Окрім того, заявником надано копію (рос.) «Свидетельство о смерти», яке видано на ім`я « ОСОБА_6 » «гражданин Российской Федерации», « ІНФОРМАЦІЯ_5 » « место рождения: Запорожская обл. гор.Запорожье», «дата смерти - ІНФОРМАЦІЯ_6 », «место смерти - Российская Федерация, г. Севастополь» (а.с.16).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті у місті Сімферополь АР Крим заявник зазначив, що у неї відсутні документ про смерть її батька, який виданий компетентною установою України, у зв`язку з чим відсутня можливість зареєструвати смерть її батька компетентними органами держави Україна.

Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до статті 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У відповідності до частин 3, 4 статті 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з вищенаведеного, заявником не надано суду доказів на підтвердження звернення до органів, які здійснюють реєстрацію актів цивільного стану, та не надано доказів на підтвердження відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації події смерті.

Суд звертає увагу на те, що згідно доданої до заяви ксерокопії паспорту батька заявника - ОСОБА_2 , останній є громадянином України (а.с.12). В той же час, в ксерокопії довідки про смерть № С-00219 від 25.01.2020 року вказано, що ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації. З урахуванням вищезазначеного, у суду виникають обґрунтовані сумніви у відповідності наданих суду ксерокопій документів їх оригіналам, які унеможливлюють встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України (а.с.15).

Судом встановлено, що відомості про громадянство померлого ОСОБА_2 , які зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в довідці про смерть.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів.

Відповідно до частини 3 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», встановлено, що державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Частина 4 даної статті вказує, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі:

1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті;

2) встановлення у судовому порядку факту смерті;

3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Виходячи з вищенаведеного, слід зазначити, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , як вбачається із наданих заявником документів, отже пройшло більше одного року з дня смерті. Окрім того, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження інформації щодо місця реєстрації або проживання особи, яка померла.

За змістом ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Виходячи з вищенаведеного, заявник не надала суду докази на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, ст.ст. 10, 76, 80, 89, 247, 263-265, 268, 273, 293, 315, 317, 319, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місцезнаходження: 69095, Запорізька область, місто Запоріжжя, площа Пушкіна, будинок № 2; ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Яцун О.О.