Справа № 404/5067/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.08.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Івченка П.О.,

за участю: секретаря судового засідання Іваненко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

В червні 2014 позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 490062573 від 16.04.2008 в сумі 625232,08 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 70589,20 грн., заборгованість за відсотками в сумі 58486,84 грн., заборгованість по комісії в сумі 5913,18 грн., а також пеня в сумі 490242,86 грн. (том 1 а.с. 2-4).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2015 змінено процесуальний статус ОСОБА_1 та залучено його до участі у справі в якості співвідповідача (том 1 а.с. 225).

Згідно з заявою (вх. № 35050 від 27.10.2015) позовні вимоги викладені наступним чином: стягнути з ОСОБА_2 77711,80 грн. заборгованість за кредитним договором № 490062573 від 16.04.2008 року, яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 70589,20 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 6396,42 грн. та комісії за обслуговування кредиту в сумі 726,18 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 547520,34 грн. заборгованість за кредитним договором № 490062573 від 16.04.2008, яка складається з: заборгованості по сплаті відсотків в сумі 52090,52 грн., заборгованості по комісії за обслуговування кредиту в сумі 5187,00 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань в сумі 490242,86 грн. (том 1 а.с. 186-191).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.04.2008 між закритим акціонерним товариством «Альфа Банк» (19.08.2009 було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування ЗАТ «Альфа Банк» в публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі ПАТ «Альфа Банк» ) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 74 100 грн. на придбання транспортного засобу, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,75 % річних та 0,14% від суми кредиту, що становить 103,74 грн. комісії, з кінцевим терміном повернення 16.04.2015. У забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, в той же день, між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким остання поручається за виконання ОСОБА_1 наступних обов`язків, що виникли на підставі кредитного договору, та відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Між тим взяті на себе зобов`язання позичальник належним чином не виконав, повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором не забезпечив, внаслідок чого, станом на 16.04.2014 виникла заборгованість у розмірі 625 232, 08 грн.

Позивач також зазначає, що судовим наказом від 12.08.2009 Шахтарського міськрайонного суду Донецької області стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 на користь банку у розмірі 86023, 25 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2016, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21.04.2016, частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа- Банк» 157 277, 52 грн. кредитної заборгованості. Решту вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати (том 2 а.с. 83-88, а.с.233-236).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.09.2017 рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2016 та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21.04.2016 у частині вирішення позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості скасовано, справу у цій частині передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2016 та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21.04.2016 у частині вирішення позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості залишено без змін (том 3 а.с.42-44).

12.12.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій ОСОБА_1 просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог ПАТ «Альфа- Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що дійсно між ним та ЗАТ «Альфа Банк»16.04.2008 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 74 100 грн., з кінцевим терміном повернення 16.04.2015. Даний договір укладався при недійсному паспорті, а банк надав неправдиву та недоступну інформацію щодо договору. Через складну життєву ситуацію опинився в скрутоному матеріальному становищі та не міг вчасно оскаржити даний кредитний договір та визнати його недійсним. Сплачував ту суму, яка до сплати скаладала б всього 74100 грн., поки допомагали батьки. Вимогу про дострокове повернення кредиту та розрахунки по заборгованості не отримував. Відповідно до судового наказу від 12.08.2009 Шахтарського міськрайонного суду Донецької області стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» за кредитом в розмірі 70589,20 грн., по відсоткам в сумі 6396,42 грн., по комісії в сумі 726,18 грн., пені в сумі 8311,45 грн. Всього 86023,25 грн. Однак, в позовній та уточненій заяві позивач повторно ставить питання про стягнення всього розміру тіла кредиту незважаючи на те, що тіло кредиту вже стягнуто ( том 3 а.с.141-158).

Крім того, 12.12.2018 ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву до ПАТ «Альфа Банк» про захист прав споживачів та про визнання кредитного договору недійсним (том 4 а.с.1-5).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.12.2018 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості (том 4 а.с. 13-14).

27.02.2019 позивачем подано заперечення на заяву про відновлення строків позовної давності та відзив на зустрічну позовну заяву. Вважають, що доводи позивача, наведені останнім у зустрічній позовній заяві, не відповідають обставинам справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. При укладенні спірного кредитного договору, кредитором не було порушено прав позичальника, в контексті законодавства про захист прав споживачів ( том 4 а.с.29-30, 35-38).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.12.2019 цивільну справу №404/5067/14-ц позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним передано за підсудністю на розгляд до Олександрівського районного суду Кіровоградської області (том 4 а.с. 216-220).

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2020, позовну заявусуддею Мирошниченком Д.В. прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження ( том 4 а.с.231-232).

Ухвалою того ж суду від 02.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні ( том 5 а.с.97-99).

Ухвалою того ж суду від 11.10.2021 цивільну справу прийнято до провадження судді Івченка П.О. в порядку загального позовного провадження, зі стадії судового розгляду (том 5 а.с.250).

Ухвалою того ж суду від 02.08.2022 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним, залишено без розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Разом з позовною заявою представником позивача ОСОБА_3 надано клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника позивача (том 1 а.с. 29, том 6 а.с. 124-126).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про проведення судового засідання без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі та стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 4482, 40 грн. за подання апеляційної та касаційної скарг (том 6 а.с.128).

Представник відповідача - адвокат Надьон О.С. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила (том 6 а.с.120).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, уважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 490062573 від 16.04.2008, за умовами п.п. 2.1.2.4., 2.10 Розділу № 1 якого банк надає позичальнику кредит в сумі 74100,00 грн. на придбання транспортного засобу, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,75 % річних та 0,14% від суми кредиту, що становить 103,74 грн. комісії, з кінцевим терміном повернення 16.04.2015 року (том 1 а.с.5).

Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» 19.08.2009 року приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (том 1 а.с.18-19).

Пунктом 2.8. Розділу № 1 кредитного договору передбачено, що платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком № 1 до договору та його невід`ємною частиною в порядку та на умовах, визначених цим договором. У разі сплати у валюті кредиту 16 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 1523,74 грн.; у разі погашення кредиту у валюті відмінній від валюти кредиту таке погашення має здійснюватись не пізніше 15 числа кожного місяця у сумі, розрахованій у порядку та на умовах, визначених цим договором

Пунктом 2.10. Розділу № 1 кредитного договору передбачена комісія за дії банку, які вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов`язань за договором 0,14 % від суми кредиту, що становить 103,74 грн.

Пунктом 3 Розділу № 1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати комісії за дії банку, які вчиняються на користь позичальника з метою сприянння останньому у виконанні ним своїх зобов`язань за договором, сплачувати неустойку та інші передбачені договором платежі та виконувати інші обов`язки, що передбачені договором (том 1 а.с.5).

Позивач виконав свої зобов`язання за договором кредиту в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме випискою по особовим рахункам з 16.04.2008 року по 16.04.2014 року (том 1 а.с. 22-25).

ОСОБА_1 належним чином зобов`язання не виконав, повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором не забезпечив, внаслідок чого перед позивачем станом на 16.04.2014 року виникла заборгованість в розмірі 547520,34 грн., яка складається з: заборгованості по сплаті відсотків в сумі 52090,52 грн., заборгованості по комісії за обслуговування кредиту в сумі 5187,00 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань в сумі 490242,86 грн.

За вих. №38840-102 б/б від 06.05.2014, позивач направив відповідачу ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту, в якій зазначено що станом на 16.04.2014 прострочення платежу складає 1947 днів, загальна сума заборгованості становить 1636277, 37 грн., в тому числі, штрафні нарахування 1501288,15 грн. (том 1 а.с.26).

Судовим наказом від 12.08.2009 Шахтарського міськрайонного суду Донецької області стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» за кредитом в розмірі 70589,20 грн., по відсоткам в сумі 6396,42 грн., по комісії в сумі 726,18 грн., пені в сумі 8311,45 грн. Всього 86023,25 грн. (том 1 а.с. 193-196).

Таким чином, розмір заборгованості, заявлений позивачем до стягнення з ОСОБА_1 станом на 27.10.2015 (день подання заяви до суду) становить 547520,34 грн., з яких: 52090,52 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 5187,00 грн. заборгованість по сплаті комісії та обслуговування кредиту та 490242,86 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань.

Суд звертає увагу на те, що вирішує позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, оскільки ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.09.2017 рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2016 та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21.04.2016 у частині вирішення позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості скасовано, справу у цій частині передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Частиною першою статті 526 Цивільного Кодексу (далі ЦК) України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 490062573 від 16.04.2008, яким передбачена сплата відсотків, комісії та неустойки (пені) за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 16.04.2015.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 27.10.2015 (день подання заяви до суду) по сплаті відсотків, комісії та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань, посилаючись на ст. 549, 550 ЦК України та умови кредитного договору.

Водночас, у 2009 році позивач звертався до суду позов про стягнення заборгованості за договором кредиту №490062573, про що видано судовий наказ від 12.08.2009 Шахтарським міськрайонним судом Донецької області яким стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» за кредитом в розмірі 70589,20 грн., по відсоткам в сумі 6396,42 грн., по комісії в сумі 726,18 грн., пені в сумі 8311,45 грн. Всього 86023,25 грн.

Таким чином, судом встановлено, що позивач достроково (у 2009 році) звертався до відповідача з вимогою про повернення кредиту по спорюваному кредитному кредитному договору, тобто до дати - 16.04.2015, яка передбачена кредитним договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 справа № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04.07.2018 року справа № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Крім того, аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.06.2020 справа №397/1160/16-ц (провадження №61-38967св18), згідно якого: звернення позивача до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості за договором кредиту змінює строк виконання основного зобов`язання, яке згідно із цим договором мало виконуватися за графіком погашення кредиту, а отже, строк повернення кредиту настав достроково. Зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати відсотки, пеню, штрафи на підставі умов договору. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, нарахування відсотків, неустойки та комісії після закінчення строку кредитування ані договором, ані законом не передбачена, отже, такі вимоги є безпідставними. Якщо вимога не підлягає задоволенню у зв`язку із безпідставністю, то позовна давність до такої вимоги не застосовується.

З огляду на вказане суд відхиляє аргументи позивача про те, що він мав право нараховувати відсотки, комісію та пеню після закінчення строку кредитування.

Оскільки, строк повернення кредиту за оспорюваним кредитним договором настав достроково, а нарахування відсотків, комісії та пені після закінчення строку кредитування ані договором, ані законом не передбачена, то вимоги позивача про їх стягнення з відповідача є безпідставними.

Щодо вимоги відповідача про застосування строку позовної давності, то суд вважає що позовна давність в даному випадку не може бути застосована, оскільки вимога про стягнення відсотків, комісії та пені після закінчення строку кредитування підлягає відмові.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини у справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує ст.141 ЦПК України та відмову в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_1 понесено судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 4482, 40 грн. (квитанція №9 від 29.01.2016, квитанція №16 від 19.02.2016 (том 2 а.с.91, 107) та квитанція №47 від 16.06.2016 (том 3 а.с.20) за подання апеляційної та касаційної скарг на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2016.

Суди при перегляді та ухваленні рішень в справі не вирішували питання про стягнення судового збору за подання ОСОБА_1 апеляційної та касаційної скарг.

А тому, судовий збір в сумі 4482, 40 грн. підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. 141, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «АльфаБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «АльфаБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 4482 (чотири тисячі чотириста вісімдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

На рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 17.08.2022.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», місце знаходження: 01001, вул. Десятинна, 4/6, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Представник відповідача: Надьон Олена Станіславівна, адреса робочого місця адвоката: 27300, вул. Незалежності України, 63, смт. Олександрівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КР № 000085 від 26.01.2017, ордер серії КР №92119 від 16.11.2021.

Суддя: П.О. Івченко