Справа № 184/251/22
Номер провадження 2/184/197/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту спільного проживання єдиною сім`єю разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання єдиною сім`єю разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його батьками були - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У нього також була сестра ОСОБА_4 , але вона як і батько, давно померли. У 1998 році його мати одноосібно приватизувала квартиру АДРЕСА_1 та стала її власником. Так як мати хворіла, то він постійно проживав з нею в цій квартирі та здійснював за нею догляд. 21.01.2003 року він був зареєстрований в її квартирі. Весь час, фактично до дня смерті матері він проживав разом з нею в її квартирі, де здійснював за нею догляд (купував продукти, ліки, готував їй їжу, сплачував комунальні платежі). Так як не вистачало коштів для більш нормального утримання матері, то за її пропозицією, з метою отримання субсидії, в 2005 році він знявся з реєстрації з її квартири, однак продовжував проживати з нею єдиною сім`єю та здійснювати за нею догляд. ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати померла. В даній квартирі на момент смерті матері, крім неї, більше ніхто не був зареєстрований та крім нього ніхто інший не проживав. Він самостійно здійснив поховання матері, отримав свідоцтво про її смерть, оплатив її поховання та поминальний обід. Як до смерті матері, так і по теперішній час він проживає в її квартирі, сплачує комунальні послуги, користується її майном. Так як після її смерті він не міг знайти оригінал свідоцтва про право власності на квартиру, без якого не могла бути оформлена спадщина, тому своєчасно не звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Коли він знайшов всі документи, то відразу 21.09.2021 року звернувся до приватного нотаріусу Килик О.П. з заявою про прийняття спадщини. В цей же день, 21.09.2021 року приватним нотаріусом була заведена спадкова справа №68336623, в якій спадкодавцем зазначена його померла мати. Крім того, приватний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як мною був пропущений на один день шестимісячний строк звернення. Мати заповіт не складала, так як він був єдиний спадкоємець. Він не відмовлявся та не відмовляється від прийняття спадщини. Інших спадкоємців не має. В зв`язку з чим просить суд встановити факт його постійного проживання однією сім`єю разом з матір`ю - ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Повноважний представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого міським ЗАГС Нікопольського району Дніпропетровської області 12 січня 1963 року, актовий запис №23, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04 березня 1998р., зареєстрованого НМБТІ 20 березня 1998 року за реєстровим №8097, матері позивача ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно копії паспорту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 21.01.2003р. до 2005 року (а.с.15-16).

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 17.03.2021 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Згідно накладної №75 від 17.03.2021 року, ОСОБА_1 самостійно здійснив поховання своєї матері ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно Акту МКП «Житлкомсервіс» від 28.10.2021 року, зі слів сусідів по АДРЕСА_2 проживав без реєстрації з січня 2020 року ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_3 та вів спільне господарство з матір`ю ОСОБА_3 до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

21.09.2021 року після смерті матері ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріусу Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кулик О.П. з метою оформлення спадщини, однак нотаріус виніс постанову про відмову йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, так як позивач не був спільно зареєстрований зі своєю матір`ю на день її смерті та пропустив строк прийняття спадщини (а.с.12,13).

Факт спільного проживання позивача разом зі своєю матір`ю, ведення ними спільного господарства та здійснення позивачем постійного догляду за своєю матір`ю до моменту її смерті підтверджується наданими в судовому засіданні показанням свідка.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала показання, згідно яких повідомила, що вона разом з матір`ю позивача ОСОБА_3 вселилася в даний будинок. В 2021 році ОСОБА_3 померла. Позивач проживав разом зі своєю матір`ю до дня її смерті, доглядав за нею. На даний час він і зараз проживає в тій квартирі. Сестра позивача також померла в 2021 році.

Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживав однією сім`єю разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 з 21.01.2003 року та вів з нею спільне господарство на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, 1. Місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. 2. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. 6. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою при зверненні до суду є встановлення факту мого постійного проживання, як спадкоємиці, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкодавець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем: копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 з 21.01.2003 року.

Факт, про встановлення якого просить позивач має для нього юридичне значення, оскільки надасть реалізувати право на спадок.

Таким чином, суд вважає можливим визнати факт постійного проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 з 21.01.2003 року разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту спільного проживання єдиною сім`єю разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини» - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІНН НОМЕР_3 ) в квартирі АДРЕСА_1 з 21 січня 2003 року разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено - 17.03.2022 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш