Справа № 204/5339/22
Провадження № 2/204/1831/22
УХВАЛА

29 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Книш А.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Покровськтепломережа» про скасування наказу про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Покровськтепломережа» про скасування наказу про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ознайомившись із зазначеною позовною заявою встановлено, що вона не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

В порушення пункту першого частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява містить невірну назву суду, до якого подається заява, а саме в позовній заяві вказано «Красногвардійський міськрайонний суд м. Дніпропетровська», замість вірної назви Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Також невірна назва суду зазначена в ордері на надання правничої (правової) допомоги позивачу адвокатом Рамазановим Р.М., що долучений до позову, а саме «Красногвардійський міський суд Дніпропетровської області», замість вірної назви Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, що потребує виправлення.

В порушення пункту третього частини третьої статті 175 ЦПК України в позовній заяві не зазначено ціни позову та відсутній обґрунтований розрахунок суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь станом на час подання позову до суду. Посилання позивача на те, що наразі він не має можливості надати суду розрахунок середнього заробітку, оскільки він не має можливості отримати відомості про нараховану і сплачену заробітну плату та такий розрахунок буде надано суду після отримання від відповідача відповідної довідки судом до уваги не приймається. Так позивач має можливість розрахувати розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням Методики нарахування середнього заробітку, що міститься у постанові КМУ "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08 лютого 1995р N 100, та наявних у позивача відомостей (наприклад, відомостей з банківських даних про надходження коштів на картковий рахунок позивача, Пенсійного фонду України щодо застрахованої особи та з Державної фіскальної служби України). У випадку, якщо після отримання довідки від відповідача, будуть встановлені відмінні дані щодо нарахованої позивачу заробітної плати, аніж того розміру, що позивачем буде використано під час подання позову до суду, то позивач не позбавлений можливості уточнити позовні вимоги в порядку визначним Цивільним процесуальним кодексом України. Також в порушення пункту четвертого частини третьої статті 175 ЦПК України в позовній заяві не конкретизовано зміст позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме позивачем не вказано розмір такої суми станом на час подання позову до суду. Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати, але одночасно з цим в тексті позовної заяви вказує, що не очікує понести судові витрати. Таким чином, позивачу необхідно визначитися чи потрібно стягувати з відповідача судові витрати та якщо потрібно, то необхідно зазначити у позовній заяві на виконання пункту дев`ятого частини третьої статті 175 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, в порушення частини четвертої статті 177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" судом до уваги не приймаються.

В даному випадку в порядку частини четвертої статті 263 ЦПК України судом враховується висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі N 910/4518/16 (провадження N 12-301гс18) з приводу того, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, позивачем не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який необхідно сплатити позивачу за подання до суду позовної заяви про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки позовна заява не містить ціни позову.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який необхідно сплатити на р/р UA0004632, код отримувача (МФО) 899998, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/ 22030101.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст.185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Покровськтепломережа» про скасування наказу про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів після отримання копії ухвали та попередити, що згідно вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: