справа № 355/1051/21
головуючий у суді І інстанції Червонописький В.С.
провадження № 22-ц/824/7103/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2021 року

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Баришівського районного суду Київської області із заявою, у якій просив суд встановити факт його перебування у трудових відносинах із колгоспом ім. Ілліча с. Талиш Мардакертського району Азербайджанської РСР в період із 1984-1992 роки.

Заява обґрунтована тим, що 01 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного правління Пенсійного фонду України у Київській області з приводу призначення пенсії.

30 червня 2021 року за вих. № 7261-9558/Б-02/8-1000/21 заявник отримав відповідь, із якої вбачається, що відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 , виданої 30 серпня 1984 року на ім`я ОСОБА_1 , записи про періоди стажу роботи у колгоспі ім. Ілліча с. Талиш Мардакертського району Нагорно-Карабахського Автономного округу Азербайджанської PCP за 1984-1992 роки, відсутні в зв`язку з чим, через відсутність архівних даних, було рекомендовано підтвердити трудовий стаж у судовому порядку.

Оскільки відсутність документів про наявний стаж роботи і неможливість їх отримання в зв`язку із знищенням внаслідок бойових дій перешкоджає ОСОБА_1 оформити пенсію на загальних підставах, а іншим чином, окрім як встановлення у судовому порядку факту, що має юридичне значення не представляється за можливе, заявник просив суд задовольнити його заяву та встановити такий факт.

Для підтвердження наявного трудового стажу заявник просив суд допитати в судовому засіданні осіб, з якими у зазначений період працював в колгоспі ім. Ілліча с. Талиш Мардакертського району Нагорно Карабахського Автономного округу Азербайджанської PCP.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Рішення суду мотивоване тим, що заявником подано документи, які повністю виключають можливість встановити факт перебування в трудових відносинах у вказаний період останнього з колгоспом ім. Ілліча.

Свідок ОСОБА_2 , який також працював у вказаному колгоспі, зміг підтвердити лише факт того, що вони працювали разом.

Свідок ОСОБА_3 підтвердила лише ту обставину, що у Нагорному Карабасі вкінці 80-90 років, де вони проживали з заявником велись військові дії і вони вимушені були емігрувати до Вірменії.

Будь-яких інших переконливих доказів заявником суду не надано.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить: скасувати рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у зв`язку із бойовими діями в Нагорному Карабасі , документація колгоспу ім. Ілліча с. Талиш Мардакертського району Нагорно-Карабахського Автономного округу Азербайджанської PCP була знищена, тому заявник для підтвердження його доводів заявив клопотання про допит свідків, а саме його односельців, які разом з ним жили та працювали в одному колгоспі та виїхали до України.

Однак судом указані свідки допитані не були.

Заінтересована особа, повідомлена належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направила.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

З матеріалів справи вбачається, що листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 30 червня 2021 року № 7261-9558/Б-02/8-1000/21 ОСОБА_1 повідомлено про те, що у його трудовій книжці НОМЕР_1 записи про періоди стажу роботи у колгоспі ім. Ілліча за 1984-1992 роки відсутні.

Також ОСОБА_1 роз`яснено пункт 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок) щодо установлення трудового стажу на підставі показань не менше двох свідків (а.с. 6-7).

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування у трудових відносинах та заявив клопотання про допит двох свідків, які знали його за спільною роботою на одному підприємстві.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Згідно з частиною 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що у ньому відсутній спір про право, об`єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності є встановлення визначених юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявниками своїх суб`єктивних прав.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК).

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження.

Зазначений у частині 1 статті 315 ЦПК України перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не є вичерпним, за змістом частини 2 статті 315 ЦПК України суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки, а саме, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Обґрунтовуючи необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, заявник посилається на відсутність у його трудовій книжці записів про періоди стажу роботи у колгоспі ім. Ілліча за 1984-1992 роки.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 загальних положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Тобто, встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного Фонду України.

Не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів трудового стажу. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18.

Ураховуючи, що встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України, отримавши відмову органу, який призначає пенсії, у разі незгоди з його рішенням на підставі статті 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини 2 статті 124 Конституції України заявник має право звернутися за захистом свого права в суд, але не із заявою про встановлення факту трудових відносин, що дають право призначення пенсії, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, у випадку існування спору про право, заява про встановлення факту на підтвердження періоду роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії, не може розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 30 червня 2021 року № 7261-9558/Б-02/8-1000/21 ОСОБА_1 роз`яснено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, а саме: у разі незгоди з цією відмовою Пенсійного фонду України, заявник може оскаржувати це рішення Пенсійного фонду Україниу суді. Ця відповідь Пенсійного фонду України не містить вказівки про можливість підтвердження трудового стажу у судовому порядку.

Указані обставини суд першої інстанції залишив поза увагою, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

Суд першої інстанції не звернув увагу на ці обставини та здійснював оцінку наданих заявником доказів, хоча для підтвердження трудового стану передбачено інший позасудовий порядок.

Також апеляційний суд не може залишити поза увагою те, що суд першої інстанції надав оцінку наявній у матеріалах справи довідці, виданій державним архівом Республіки Арцах, невизнаної держави, проголошеної 02 вересня 1991 року на спільній сесії Нагірно-Карабаської обласної та Шаумянівської районної Ради народних депутатів Азербайджанської РСР (а.с. 12).

Так дійсно, до зазначених правовідносин мають застосовуватися винятки Міжнародного суду ООН. Названі винятки передбачають, що документи, які видаються на окупованих територіях чи окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання тягне за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Практика Європейського суду з прав людини також підтверджує принцип визнання рішень окупаційної влади, якщо вони впливають на інтереси громадян. Зокрема, у справах «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини» зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів окупаційної влади далеке від абсолютного, - для людей, які проживають на цій території, життя триває. Дії цієї влади, які стосуються сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами чи міжнародними організаціями, особливо судами, якщо вони позбавляють людей, які проживають на цій території, їхніх прав.

Разом з тим, судом першої інстанції залишено поза увагою, що заявник не надав доказів звернення до Національного архівного управління Азербайджанської Республіки (https://www.dxr.az/xidmet/38DBBC56-18BC-4734-8B95-FB5538AC2577/ABD9EB02-5B67-E411-BF0D-6C3BE51E53F4)відповідно до Закону Азербайджанської Республіки «Про Національний архівний фонд».

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статті 255 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Поняття «справа, яка не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства», відображене у вказаних приписах, стосується як справ, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих справ, які взагалі не можуть розглядатися у суді (висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 454/143/17-ц (п. 59); від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (п. 44).

Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду.

Оскільки судом встановлено, що законом визначено інший порядок, який дає змогу особі підтвердити факт наявності трудового стажу, то ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2021 року скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська