26.01.2022 Єдиний унікальний номер 205/595/22
Єдиний унікальний номер судової справи 205/595/22
Номер провадження 2-о/205/50/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу №2о/205/50/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 є колишнім чоловіком ОСОБА_1 та власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі проживає заявник, ОСОБА_2 , їх спільні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, у присутності дітей учиняє сварки, виганяє заявника з дітьми з квартири, ображає її нецензурною лайкою та погрожує позбавленням її життя, чим спричиняє ОСОБА_1 психологічне насильство.

16 січня 2022 року на ОСОБА_2 було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, 18 січня 2022 року винесено терміновий заборонний припис. Однак, колишній чоловік свого ставлення до ОСОБА_1 не змінив, тому заявник просить суд винести обмежувальний припис до ОСОБА_2 шляхом застосування до нього наступних заходів тимчасового обмеження прав: заборони перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборони наближатися на 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала, просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2005 року (а.с.11). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2010 року шлюб між ними розірвано (а.с.12). Як зазначила заявник у судовому засіданні, після розірвання шлюбу вони продовжували фактичні шлюбні відносини до червня 2021 року.

Відповідно довідки № 707 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , їх діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , а також ОСОБА_5 проживають за адресою АДРЕСА_1 (а.с.20).

18 січня 2022 року інспектором СПДН ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Дерезою С.В. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 . Відповідно до зазначеного припису ОСОБА_2 18 січня 2022 року виражався в бік ОСОБА_1 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру (а.с.15).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з ст. 350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

За приписами п. 3, 6-8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали в постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, обґрунтовуючи тим, що її колишній чоловік вчиняє щодо неї психологічне насильство, а саме погрожує фізичною розправою, виражається щодо неї ненормативною лексикою, виганяє її з квартири. Заявник вважає, що з метою забезпечення дієвого та ефективного захисту її інтересів доцільно встановити щодо ОСОБА_2 є обмежувальний припис.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження зазначеного в заяві ОСОБА_1 надано лише терміновий заборонний припис щодо ОСОБА_2 .

Заявником вказано, що обставини, викладені у заяві підтверджується аудіо записами, однак, ОСОБА_1 вказані записи не надано.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитися за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників й умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Отже, обмежувальний припис застосовується виключно для попередження вчинення домашнього насильства та забезпечення безпеки постраждалої особи за умови наявності ризиків продовження кривдником домашнього насильства.

Враховуючи, що заявником надано лише терміновий заборонний припис щодо ОСОБА_2 , повторюваності домашнього насильства кривдника щодо ОСОБА_1 не встановлено, а отже не доведено існування ризиків продовження ОСОБА_2 домашнього насильства щодо колишньої дружини.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даної заяви.

У силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 265, 350-6 ЦПК України, ст.1, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Г.Остапенко