Справа №2-1428/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року Солом?янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

преставника заявника- Смикова В.Є.

преедстаника боржника- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Акціонерного товариства» Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом ПАТ`Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, суд

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Посилається в заяві на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у цивільній справі № 2-1428/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором стягнуто солідарно з відповідачів 2 736 425, 18 гр. та звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження щодо ОСОБА_3 відсутні.

Банк неодноразово зверталося з письмовими запитами в Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві та у Святошинський ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ), однак відповіді не отримав.

Згідно перевірки бази даних АСВП станом на 02 грудня 2021 року вказаний вище виконавчий документ на виконанні у ВДВС не перебуває.

Наголошує на тому, що жодних документів: постанови про повернення виконавчого документу та оригіналу виконавчого листа на адресу АТ «Універсал Банк» не надходило.

Відмічає? що положеннями чинного законодавства не передбачено обов`язку сторони виконавчого провадження відстежувати самостійно стан виконавчого провадження, зокрема, за допомогою Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Крім цього, вважає, що доведення обставин втрати виконавчого листа по даній справі відділом ДВС не може бути покладено на стягувача, як і покладення вини на стягувача внаслідок такої втрати.

Зазначає, що на теперішній час виконавче провадження вже знищено у зв`язку із закінченням терміну його зберігання, надання будь-яких документів, що підтверджують, або спростовують докази направлення на адресу стягувача будь-яких постанов, винесених в рамках виконавчого провадження, в тому числі і постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, є неможливим, а тим паче надання доказів отримання чи неотримання даної постанови безпосередньо стягувачем.

Враховуючи викладене, невиконання рішення суду, просить задовольнити заяву.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З точки зору закону дублікатом є документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа.

При цьому заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено та відповідно підтвердити їх доказами.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2011 року був задоволений позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» 2 736 425, 18 гр. заборгованості та судові витрати в сумі 1 820, 00 гр., а всього стягнуто 2 738 245, 18 гр.

В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на нежитлові будівлі (нежитлова будівля, літ. А - загальною площею 96, 4 кв.м., нежитлова будівля, літ. Б - 37, 0 кв.м., нежитлова площа, літ. В - 66, 4 кв.м.), загальною площею 199, 80 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2003 року.

В матеріалах справи міститься розписка представника ПАТ «Універсал Банк» про отримання виконавчих листів 10 травня 2011 року.

/ а.с. 96 - 97, 99 /

Звертаючись до суду, заявник надав акт про проведення перевірки оригіналів документів, відповідно до якого оригінал виконавчого листа № 2-1428/11 від 30 травня 2011 року, виданий Солом`янським районним судом м. Києва, при перевірці поштової кореспонденції, судових справ та архівних судових справ не виявлено.

/ а.с. 107 /

Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» / в редакції Закону № 606- VIV від 21 квітня 1999 року на момент виникнення спору / виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.2 даної статті строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За змістом ч.5 ст.47 Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно з вимогами п.1 ч.1, ч.ч.2,3 ст. 23 Закону у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.

Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 17 листопада 2021 року в справі № 419/310/12, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`являти виконавчий документ до виконання.

За правилами ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Звертаючись до суду, заявник стверджує, що оригінали виконавчих листів були втрачені відділом державної виконавчої служби, однак яким чином цей факт був встановлений, не зазначає.

З відповіді Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві від 14 лютого 2022 року на запит представника боржника вбачається, що по виконавчому листу про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 15 серпня 2014 року було відкрито виконавче провадження.

25 вересня 2017 року на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України « Про виконавче провадження» виконавчий документ був повернутий стягувачу.

Матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням терміну зберігання.

/ а.с. 188 - 189 /

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» / в діючій редакції / виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Чинне законодавство пов`язує можливість відновлення судом пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання із наявністю поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин пропуску вказаного строку оцінюються судом, виходячи з наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали заявнику (чи його попереднику) реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом законодавчо встановленого строку.

Як зазначено вище, заявник вважає відсутнім у нього обов`язку, як стягувача, відстежувати стан виконавчого провадження за допомогою Автоматизованої системи виконавчих проваджень, а також обов`язку доведення обставин втрати виконавчого листа, та покладення на нього вини внаслідок такої втрати.

Не заперечуючи відсутності такого обов`язку, суд, у той же час, зважає на права, які має заявник, як стягував у виконавчому провадженні.

Так, рішення судом у справі було ухвалено в 2011 році, тобто 11 років тому.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України « Про виконавче провадження» / в редакції Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року / сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Закон у даній редакції втратив чинність 05 січня 2017 року.

Права сторін виконавчого провадження в Законі України « Про виконавче провадження» в редакції Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року визначено ч.1 ст.19 Закону.

Окрім прав, перерахованих у ч.1 ст.12 Закону в попередній редакції, сторони виконавчого провадження мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Представник заявника, зазначаючи про відсутність у банку, як стягувача, будь-якого обов`язку, в той же час не зазначив, яким чином банком контролювалося виконання рішення суду, та чому з моменту пред`явлення виконавчого листа до виконання в 2014 році, тобто 8 років назад, не вживалися будь-які заходи, визначені Законом України « Про виконавче провадження» та нормами ЦПК України з метою його виконання.

В свою чергу, періодичні запити до органу виконавчої служби з вимогою про надання звіту про виконавче провадження, не є вжиттям таких заходів, оскільки інформація про відсутність виконавчого провадження щодо даного боржника була наявна в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, якою заявник міг скористатися.

Крім того, згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд, гарантовані ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, в рішенні в справі «Хаджинастасиу проти Греції» зазначено також, що національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

Як зазначено вище, рішення в справі було ухвалено судом 20 квітня 2011 року, тобто 11 років тому.

З урахуванням цього, суд вважає, що заявник діяв необачно щодо себе, не цікавлячись ходом виконавчого провадження, а тому у суду відсутні підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. 55, 258, 260, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства» Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом ПАТ`Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняна ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 серпня 2022 року.

Суддя: Л.А. Шереметьєва