Провадження № 2/337/1351/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Коваленко В.С.

представника позивача Додонова П.О.

представників відповідачів ОСОБА_1 , Ніколенко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання,

В С Т А Н О В И В:

02.06.2022р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що з 13.08.2004р. по 31.01.2018р. він працював на посаді вогнетривника в ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», стаж роботи 13 років 05 місяців. З 01.02.2018р. його переводом прийнято на посаду вогнетривника до ПрАТ «Запоріжвогнетрив», де він працював 03 роки 09 місяців. 10.11.2021р. він звільнився з ПрАТ «Запоріжвогнетрив» за згодою сторін. Робота на посаді вогнетривника пов`язана із шкідливими умовами. За час роботи в таких шкідливих умовах він отримав ряд професійних захворювань: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першої-другої стадії, емфізема легенів першої-другої стадії) група В, ЛН другого ступеня; вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії локальної вібрації з периферичним ангіодистонічним синдромом, частими акроангіспазмами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня) у поєднанні з полірадикулярним синдромом (L4, L5, S1, С6, С7), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня), деформуючим артрозом дрібних суглобів кистей; радикулопатія попереково-крижова L5, S1 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями зі стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху), що підтверджується медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 23.11.2021р. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.12.2021р. визнано, що виявлені у нього професійні захворювання виникли внаслідок його тривалої роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» та ПрАТ «Запоріжвогнетрив», перелік яких наведено в п.18 Акту. Відповідно до довідки ОМСЕК №1 від 17.01.2022р. йому встановлено третю групу інвалідності за професійним захворюванням та встановлено ступень втрати професійної працездатності 65%. Вважає, що внаслідок професійного захворювання йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в фізичному болю та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я. На даний час він визнаний інвалідом, ступень втрати його працездатності становить 65% і є значним. Протягом тривалого часу він проходив стаціонарне та амбулаторне лікування, зазнає фізичного болю, що викликає у нього відчуття неспроможності як хворої людини. Він потребує постійного медикаментозного та іншого лікування. Внаслідок цих обставин істотно змінились його життєві зв`язки, у зв`язку з чим він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Завдану йому моральну шкоду оцінює у 80000,00 грн. та вважає, що саме така сума, буде адекватною тій моральній шкоді, яка була спричинена в результаті професійного захворювання, а також достатньою і справедливою для хоча б часткового відновлення фізичного здоров`я і приведення його морального стану в норму.

Крім того, зазначає, що заявлена сума моральної шкоди хоч на сьогодні і підлягає оподаткуванню у встановлених законом розмірах, проте вважає виключно за рахунок підприємства, яке спричинило шкоду життю та здоров`ю особі.

Просить, з урахуванням часу роботи на підприємствах відповідачів, стягнути з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» 62720,00грн. без подальшого оподаткування, з ПрАТ «Запоріжвогнетрив» - 17280,00грн. без подальшого оподаткування, а також судові витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 02.06.2022р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

23.06.2022р. до суду надійшов відзив представника відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» - адвоката Благодір Р.В. на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що з 11.08.2004р. по 31.01.2018р. позивач дійсно працював на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» на посаді вогнетривника. При прийомі на роботу його було ознайомлено про умови праці, які є важкими та шкідливими. Позивач добровільно без примусу погодився з такими умовами праці. Позивач кожен рік проходив періодичний медичний огляд, за результатами якого в подальшому допускався до роботи. Факт допуску позивача до роботи свідчить про те, що позивач був визнаний придатним для роботи у відповідних умовах. Жодної інформації про виявлення початкових стадій професійних захворювань, про необхідність додаткових обстежень або лікування відносно позивача до відповідача не надходило. Від роботи в шкідливих умовах позивач не відмовлявся, про те, що така робота становить загрозу його здоров`ю, він адміністрацію підприємства не повідомляв. Фактичні обставини справи свідчать про те, що він свідомо приховував від лікарів під час проходження медичних оглядів та підприємства наявність ознак початкових стадій професійних захворювань, що стало суттєвою причиною втрати ним працездатності. Тобто, протягом роботи позивача та на момент його звільнення будь-які докази наявності в нього професійних захворювань були відсутні. В процесі трудової діяльності позивач був забезпечений санітарно-побутовими приміщеннями, спецодягом, спецвзуттям та іншими засобами індивідуального захисту відповідно до галузевих норм, молоком. Підприємством забезпечувались інші належні умови роботи позивача, проведення його медичних обстежень, соціальне забезпечення тощо. Позивачем до позову не додано жодного доказу того, що він тривалий час хворіє, первинні медичні документи відсутні, вже після звільнення в 2021р. позивач звернувся до ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» м.Кривий Ріг, де йому було встановлено наявність професійного захворювання. За результатами розслідування причин виникнення професійного захворювання було складено Акт Форми П-4 від 28.12.2021р., відповідно до п.17 якого причиною професійного захворювання визнано тривалий стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «ЗМК» Запоріжсталь» та ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Відповідно до п.20 Акту, відсутні особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи. При цьому представники ПАТ «ЗМК» Запоріжсталь» не залучались до роботи комісії, про складання такого Акту стало відомо лише після отримання копії позовної заяви. Таким чином факт професійного захворювання є спірним.

Крім того представник відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» зазначає, що позивач знаючи про погіршення свого стану здоров`я, приховував дану інформацію від роботодавця та лікарів, які проводили медичні огляди, свідомо погіршував стан свого здоров`я, що в подальшому призвело до часткової втрати працездатності, встановлення інвалідності та моральних страждань.

При цьому представник відповідача зазначає, що позивач в позовній заяві не обґрунтував наявність моральних страждань, описав їх загальними фразами, не додав доказів, які б підтверджували наявність моральної шкоди, зокрема, висновок психолога. Також просить суд звернути увагу на те, що позивач просить стягнути моральну шкоду без її оподаткування, однак відповідно до податкового законодавства відповідач зобов`язаний нараховувати та сплачувати до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Просить у випадку задоволення позовних вимог у розмірі, що перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, зазначити в рішенні суду про стягнення коштів з урахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору. На підставі вищевикладеного, вважає вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними.

Також представник відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» заперечив щодо розміру витрат на професійну правову допомогу, в яких він вважає визначеною позивачем та його представником суму витрат на професійну правову допомогу завищеною, неспівмірною зі складністю справи та фактичними витратами часу адвоката на надання правової допомоги. Просить в задоволені позову відмовити повністю.

24.06.2022р. до суду надійшов відзив представника відповідача ПрАТ «Запоріжвогнетрив» - адвоката Ніколенко М.М. на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав повністю з аналогічних підстав, які викладені в відзиві на позов представника ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», додатково зазначив, що з 01.02.2018р. по 10.11.2021р. позивач працював на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» на посаді вогнетривника, за цей час чотири рази проходив періодичний медичний огляд, за результатами якого був допущений до виконання роботи. Позивачем не надано медичних документів на підтвердження у нього тривалого захворювання. Інвалідність позивачу встановлена не безстроково, а лише до 01.02.2024р. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Просить в задоволені позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Додонов П.О. позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представники відповідачів ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» адвокат Благодір Р.В. та ПрАТ «Запоріжвогнетрив» адвокат Ніколенко М.М. позовні вимоги не визнали повністю, з підстав викладених в їх заявах по суті спору. Просять в позові відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 13.08.2004р. по 31.01.2018р. працював на посаді вогнетривника в ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», з 01.02.2018р. по 10.11.2021р. - на посаді вогнетривника в ПрАТ «Запоріжвогнетрив», звільнився за угодою сторін. 11.11.2021р. позивачу розпочато виплату допомоги по безробіттю (арк.17-18, 44-45).

Згідно з Медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 23.11.2021р., на підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії №2089, ОСОБА_2 встановлені хронічні професійні захворювання за діагнозами: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії) група В, ЛН другого ступеня; вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії локальної вібрації з периферичним ангіодистонічним синдромом, частими акроагніоспазмами плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня) у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня), деформуючим артрозом дрібних суглобів кистей; радикулопатія попереково-крижова L5, S1 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями зі стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) (арк.14-15).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.12.2021р., професійне захворювання у ОСОБА_2 , який на момент розслідування перебуває на амбулаторному лікуванні, виникло внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «ЗМК» Запоріжсталь» та на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (п.17), причина виникнення хронічного професійного захворювання наявність на робочому місці вогнетривника мартенівського цеху ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» шкідливих виробничих факторів: кремнію діоксиду кристалічного ( з вмістом у пилу від 10% до 70%) 64.0-84.6 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/м3; кремнію діоксиду кристалічного (з вмістом у пилу від 2% до 10%) 96.2 мг/м3 при ГДК 4.0 мг/м3; ангідриду хромового 0,013-0,014мг/м3 при ГДК 0,01мг/м3; ангідриду сірчистого 5.52мг/м3 при ГДК 10,0мг/м3; азоту діоксиду 1,06-3,06мг/м3 при ГДК 2,0мг/м3; вуглецю оксиду 9,6-21,2мг/м3 при ГДК 20,0мг/м3; заліза оксиду 8,45-15,0мг/м3 при ГДК 6,0мг/м3; шуму -87.4-92дБА при ГДР 80дБА; вібрації локальної 116,5 дБ при ГДР 112дБ; статистичного навантаження при утриманні вантажу однією рукою 8051-24416 кг/с при нормі 18001-43000кг/с; статистичного навантаження при утриманні вантажу двома руками 8 кг/с, при нормі 43000-97000 кг/с; знаходження у вимушеному положенні більш % за зміну 23,8-45,2 %; нахилів тулубу 218-443 разів за зміну при нормі до 50-100 разів за зміну, а також наявність на робочому місці вогнетривника Сервісного центру ПрАТ «Запоріжвогнетрив» шкідливих виробничих факторів: кремнію діоксиду кристалічного з вмістом у пилу 50,3мг/м3 при ГДК 4,0мг/м3; ангідриду сірчистого 6,6мг/м3 при ГДК 10,0мг/м3; вуглецю оксиду 9,6мг/м3 при ГДК 20,0мг/м, хрома оксиду 1,65мг/м3 при ГДК 1,0мг/м3; вібрації локальної 120дБ при ГДР 112дБ; шуму 87 дБ «А» при ГДР -80 дБ «А»; статистичного навантаження при утриманні вантажу однією рукою 8050.8 кг/с при нормі 36000кг/с; статистичного навантаження при утриманні вантажу двома руками 142428 кг/с, при нормі 70000 кг/с; знаходження у вимушеному положенні більш 30 град. % за зміну 13,3 %; нахилів тулубу 174 разів за зміну при нормі до 50-100 разів за зміну (п.18) (арк.11-13).

Відповідно до Інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання, затвердженої заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області 05.11.2021р., ОСОБА_2 має загальний стаж роботи 21 р. 00 міс. 29 дн., за професією 17 р.02 міс., на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» на посаді вогнетривника 13р. 05 міс., на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» на посаді вогнетривника 03 р. 09 міс. Робота на вогнетривника ПАТ «ЗМК» Запоріжсталь» та ПрАТ «Запоріжвогнетрив» пов`язана з шкідливим факторами. Умови та характер праці відносяться до 3-го ступеню ІІІ класу (особливо шкідливі та особливо важкі), що відповідає Списку №1 (арк. 19-25).

Згідно з Картами умов праці, складених за результатами атестації робочого місця вогнетривника ПАТ «ЗМК» Запоріжсталь», така робота пов`язана з рядом особливо шкідливих та особливо важких умов праці, що відповідає показникам п.1 Списку №1 (арк.46-54).

Згідно з довідками про проходження періодичного медичного огляду за 2018-2021р. ОСОБА_2 визнаний придатним для роботи за професією вогнетривника ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (арк.73-76).

Згідно з довідкою МСЕК від 17.01.2022р. позивачу ОСОБА_2 первинно встановлена третя група інвалідності за професійним захворюванням на строк до 01.02.2024 року, ступінь втрати професійної працездатності - 65 % зі строком переогляду 01.02.2024р., протипоказана тяжка фізична праця, стато-динамічні навантаження, рекомендовано «Д» нагляд у профпатолога, невролога, сімейного лікаря, пульмонолога, стаціонарне лікування 1, санаторно-курортне лікування (арк.10).

17.01.2022р. ОСОБА_2 встановлена Індивідуальна програма реабілітації інваліда №29.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.43 Конституції України, ст.2 КЗпП України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно зі ст.153 КЗпП України, ст.13 Закону України «Про охорону праці» на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Згідно з ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч.8 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником чи уповноваженим ним органом моральної шкоди робітнику, що здійснюється у випадку, якщо порушення законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих стосунків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З`ясувавши усі обставини справи, оцінивши надані сторонами докази з точки зору їх належності та допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач ОСОБА_2 в період тривалого виконання роботи вогнетривника на підприємствах відповідачів, через перевищення впливу шкідливих виробничих факторів, отримав ряд професійних захворювань, в результаті чого йому 17.01.2022р. встановлена 3 група інвалідності з втратою професійної працездатності 65% із датою переогляду 01.02.2024р.

Також суд вважає встановленим та доведеним спричинення позивачу ОСОБА_2 моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я під час виконання трудових обов`язків, відповідальність за що покладається на відповідачів ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» та ПрАТ «Запоріжвогнетрив».

Представниками відповідачів факт встановлення професійних захворювань позивачу ОСОБА_2 внаслідок тривалої роботи в шкідливих умовах праці на їх підприємствах фактично не спростовано. Медичний висновок щодо встановлення професійних захворювань та Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання підприємствами не оскаржувався.

Твердження представників відповідачів про те, що позивач був обізнаний із шкідливими умовами праці, погодися на них добровільно, а також те, що під час роботи на стан здоров`я не скаржився, за результатами періодичних медичних оглядів визнавався придатним для роботи за професією, і фактично приховав погіршення стану свого здоров`я, чим сприяв настанню більш тяжких наслідків, суд відхиляє через те, що добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та його обов`язок дбати про своє здоров`я жодним чином не знімає з відповідачів обов`язку виконати вимоги ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» щодо забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці та не звільняє від відповідальності за їх невиконання.

При цьому, суд враховує, що причиною професійного захворювання позивача є не сама по собі робота в шкідливих умовах, а робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого процесу.

Доводи представників відповідачів про здійснення підприємствами компенсаційних заходів у вигляді безоплатного лікувально-профілактичного харчування, забезпечення спеціальним одягом, взуттям та іншими засобами індивідуального захисту, не спростовують факту впливу негативних факторів на позивача. Також такі заходи не впливають на право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої у випадку ушкодження здоров`я під час виконання трудових обов`язків.

Визначення позивача придатним для роботи за професією за результатами періодичних медичних оглядів жодним чином не виключає наявність у нього хронічних професійних захворювань і відповідно відповідальність підприємства за шкоду, спричинену ушкодженням здоров`я.

Як встановлено судом та відображено у медичному висновку ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 23.11.2021р., під час роботи на підприємствах відповідачів позивач періодично проходив амбулаторне та стаціонарне лікування з приводу виявлених у нього хронічних захворювань. Те, що ці захворювання є професійними, було встановлено саме висновком спеціалізованого медичного закладу після звільнення позивача. Інвалідом третьої групи із встановленням 65% втрати працездатності позивач визнаний 17.01.2022р. Саме з цього моменту у нього виникло право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

При цьому, враховуючи висновки Конституційного Суду України, викладені в п.4.1 рішення від 27.01.2004р., справа №1-рп/2004, суд вважає, що вже сам по собі факт ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків і встановлення втрати працездатності, незалежно від його ступеня, свідчить про заподіяння позивачу ОСОБА_2 моральної шкоди.

Крім того, обставини справи свідчать про те, що позивач має ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим відчуває фізичний біль, слабкість, потребує постійного медикаментозного та іншого лікування, перебуває під спостереженням лікарів, лікарями йому рекомендовано проходити стаціонарне лікування, він не може виконувати тяжкий фізичний труд. Вказане однозначно викликає у позивача відповідні фізичні та душевні страждання і вимагає від нього докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

Доводи представників відповідачів про відсутність доказів спричинення позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вони об`єктивно спростовуються встановленими вище обставинами.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд відповідно до ст.23 ЦК України, враховує характер порушення прав позивача, ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, глибину фізичних і моральних страждань позивача, погіршення його здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, зокрема, бере до уваги характер отриманих ним захворювань, внаслідок яких він, будучи до цього працездатним чоловіком у віці 36 років визнаний інвалідом 3 групи з втратою 65% професійної працездатності, йому протипоказана праця в тяжких фізичних умовах та стато-дінамічні навантаження, тобто він втратив можливість працювати за обраною професією та мати постійне джерело доходу, щоб належним чином утримувати себе та свою родину, вимушений проходити стаціонарне лікування в лікарняних установах, перебуває під спостереженням лікарів та потребує медикаментозного лікування, на що вимушений витрачати як фізичні, так і матеріальні ресурси.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного і душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам. Крім того, розмір моральної шкоди не залежить від розміру майнової шкоди.

Тому, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в загальному розмірі 60 000,00 грн., розподіливши її пропорційно до його стажу роботи на вказаних підприємствах.

Так, загальний стаж роботи позивача ОСОБА_2 на обох підприємствах із шкідливими умовами праці становить 17 років 02 місяців, з них на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» 13 років 05 місяців, що становить 78,2%, на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» - 03 роки 09 місяців або 21,8%.

Відповідно з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» на користь ОСОБА_2 слід стягнути моральну шкоду в сумі 46920,00 грн. (60000,00 грн. х 78,2%), з ПрАТ «Запоріжвогнетрив» - 13080,00 грн. (60000,00 грн. х 21,8%).

Такий розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди суд вважає співмірним з моральними стражданнями, які заподіяні позивачу.

На підставі викладеного, позов ОСОБА_2 слід задовольнити частково.

Доводи представників відповідачів про недоведеність факту моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки сам факт втрати працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При ухваленні рішення суд відхиляє доводи представників відповідачів про необхідність у випадку стягнення моральної шкоди, визначити її для стягнення з урахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Так, п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом №466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом.

За текстом цього підпункту поняття моральної шкоди не поділено на категорії осіб, оскільки визначено тільки її загальне поняття, суми якого можуть бути стягнуті з різних підстав. Обмеження розміру моральної шкоди для платників податку, на користь яких за рішенням суду стягнуто суму моральної шкоди, спричинену внаслідок заподіяння шкоди їх життю та здоров`ю, погіршує конституційні права та законні інтереси таких осіб, що в певній частині нівелює рішення суду, щодо захисту таких прав.

Аналогічного висновку також дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04 серпня 2021 року по справі № 332/2120/20, провадження № 61-11843ск21

Отже, суд прийшов до висновку щодо стягнення суми моральної шкоду без урахування утримання податку з доходів і зборів.

Виходячи з того, що позивач звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову, позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ст. 137, ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір пропорційно в сумі 744,30 грн. (992,40 грн. х 60 000,00 грн. / 80000,00 грн.) пропорційно задоволеним до них вимогам, зокрема, з відповідача ПАТ «ЗМЗ «Запоріжсталь» підлягає стягненню судовий збір в сумі 582,04 грн. (744,30 грн. х 78,2%.), з ПАТ «Запоріжвогнетрив» - 162,26 грн. (744,30 грн. х 21,8%).

Керуючись ст.43 Конституції України, ст.2,153,173,237-1 КЗпП України, ст.23 ЦК України, Законом України «Про охорону праці», ст.2,4,5,12,13,76-82,89,137,141,259,263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (код , місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.72) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я, в розмірі 46920 (сорок шість тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 00 копійок без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» (код , місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе/вул. Теплична, буд.22-Б/1) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я, в розмірі 13080 (тринадцять тисяч вісімдесят) гривень 00 копійок без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (код , місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.72) на користь держави судовий збір в сумі 582 (п`ятсот вісімдесят дві) гривні 04 копійки.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» (код , місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе/вул. Теплична, буд.22-Б/1) на користь держави судовий збір в сумі 162 (сто шістьдесять дві) гривні 26 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 серпня 2022 року.

Суддя М.В.Сидорова