Справа №132/1644/22
Провадження №2-о/132/58/22
Ухвала

Іменем України

"03" серпня 2022 р. Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Аліменко Ю.О.

вирішуючи питання про відкриття провадження за матеріалами заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини (в порядку ст. 317 ЦПК України),

ВСТАНОВИВ:

01.08.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини (в порядку ст. 317 ЦПК України).

Перевіривши подану заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків (відповідно до ст. 10 ЦПК України застосовується аналогія закону).

Згідно ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом. Тобто, вимоги до заяви в порядку окремого провадження ідентичні до вимог, які ставляться до позовної заяви.

Частиною 4 статті 294 ЦПК України визначено справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Разом із тим, у заяві про встановлення факту народження дитини не зазначена заінтересована особа.

У відповідності до ст.ст. 9, 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Таким чином заявнику необхідно зазначити в заяві про встановлення факту народження дитини в якості заінтересованої особи відповідний відділ державної реєстрації актів цивільного стану.

Також при зверненні до суду із даною заявою про встановлення факту народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниця, заявник ОСОБА_1 посилається на п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та ч. 1 ст. 317 ЦПК України.

Однак, згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а згідно з приписами ч.1 ст. 317 ЦПК України суди розглядають заяви про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Так, обрані заявником способи підтвердження факту народження її сина, чи то згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, чи згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, встановлюють різні порядки розгляду заяви.

Слід зазначити, що згідно з приписами ст. 317 ЦПК України суди розглядають заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Натомість, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», та наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 11 червня 2022 року» - м. Вінниця не є тимчасово окупованою територією.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (абз. 1 п. 13) заяви про встановлення факту народження особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події народження.

Щодо листа-роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду (лист від 22.04.2021 року №985/0/208-21) в якому роз`яснено, що положення ЦПК України не вимагають від осіб, які звертаються з заявою до суду про встановлення факту народження особи, подання до суду письмової відмови органу РАЦС у здійсненні реєстрації таких фактів, слід зазначити, що зазначений лист-роз`яснення відноситься особливостей здійснення провадження у справах про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України.

За ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Такий обов`язок, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, лежить виключно на стороні, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також надати відповідні докази.

Доказами, згідно ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Проте, показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту народження дитини.

Крім того, відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, вважаю за необхідне залишити вказану заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення її недоліків.

Пропоную заявнику усунути недоліки заяви шляхом зазначення заінтересованої особи в заяві, та наданням копії заяви і копій документів, що додаються для заінтересованої особи, а також визначити порядок розгляду заяви з посиланням на норми законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини (в порядку ст. 317 ЦПК України) залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснивши при цьому, що в разі не усунення вищевказаних недоліків в наданий строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: