Номер провадження: 22-ц/813/6216/22
Справа № 501/4022/21
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович,

відповідач Державне підприємство «Сетам»,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінансгруп»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 29 грудня 2021 року у складі судді Петрюченко М.І.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М., ДП «Сетам», ОСОБА_2 , за участю третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп», про визнання недійсними електронних торгів.

28.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на зареєстровану на ім`я ОСОБА_2 ј частки земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :02:001:0120 за адресою: АДРЕСА_1 ; ј частки житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, загальною площею 299,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту призведе до істотного ускладнення поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 29 грудня 2021 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення про задоволення клопотання ОСОБА_1 . В порядку забезпечення, позову накласти арешт на зареєстровану на ім`я ОСОБА_2 ј частки земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :02:001:0120 за адресою: АДРЕСА_1 ; ј частки житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, загальною площею 299,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі зазначила, що підставою позовних вимог стало те, що належне ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , але не зареєстроване на її ім`я майно, продане на підставі незаконного висновку про оцінку майна, за заниженою більш ніж вдвічі ціною, що підтверджено відповідними рецензіями на висновки про оцінку та висновком судової оціночно-будівельної експертизи. Крім того, звернення стягнення на незареєстроване майно здійснено за відсутності рішення суду, яке набуло чинності, а оскаржувана угода має ознаки зловживання правом сторонами, договір приватним виконавцем, як продавцем, та ОСОБА_2 як покупцем. Отже, між сторонами існує реальний спір, а позов не містить ознак безпідставності. За даними інформації Державного реєстру речових драв на нерухоме майно станом на 19.10.2021 (час подання позову) ОСОБА_2 не отримувала нотаріально посвідченого свідоцтва про право власності на майно, яке було продано з торгів, але могла його отримати в будь-який час та зареєструвати його в Державному реєстрі, що могло істотно ускладнити поновлення порушених прав позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду. Оскільки метою забезпеченню позову є недопущення відчуження майна, то ефективним засобом забезпечення позову є накладення арешту на майно, яке продане з торгів. Запропонований захід забезпечення позову є пропорційним заявленим позовним вимогам та інтересам сторін. Накладенням арешту на вказане майно не припускається спричинення майнової шкоди відповідачам, а відтак підстав для зустрічного забезпечення не вбачається. З цих причин у заявника відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Крім того, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою спірного майна, а в її власності, ще не оформленій свідоцтвом про право на спадщину, окрім спірного майна, перебуває земельна ділянка по АДРЕСА_2 . Отже, передбачені частиною 3 статті 154 ЦПК підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надали, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без участі сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 31.08.2022.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд зазначив, що предметом позову є визнання електронних торгів недійсними земельної ділянки та житлового будинку, що реалізується в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення. Отже, забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно (частки майна), що реалізується на електронних торгах, полягає у втручанні в проведення торгів, результат яких є предметом спору.

Проте, апеляційний суд з вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Процесуальний закон передбачає право особи у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову подати до суду заяву про забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі N381/4019/18 (провадження N14-729цс19) зазначено, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Вбачається, що позивач 22.10.2021 звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними торгів посилається на те, що за рішенням суду з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Банк» стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 877 965,62 грн. та було відкрито виконавче провадження, стягнення не здійснювалося. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер та після його смерті відкрилася спадщина, яка прийнята в ѕ частині дружиною померлого позивачем ОСОБА_1 та ј частині матір`ю померлого відповідачем ОСОБА_2 . Свідоцтво про право власності на спадкове майно спадкоємці не отримували, вартість спадкового майна не визначалася. Ухвалою суду від 06.11.2018 замінено боржника ОСОБА_3 на правонаступників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з визначенням часток кожної у спадщині. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 28.07.2021 звернуто стягнення на майно боржників: а саме на ј частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0120; ј частину житлового будинку; ѕ земельної ділянки, кадастровий номер :04:005:0070. 12.08.2021 вказана ухвала була оскаржена позивачем в апеляційному суді. Проте, як зазначає позивач вказана ухвала була передана приватним виконавцем організатору торгів як підстава для їх проведення. Вказує, що ознайомилася зі звітами про оцінку майна, та на власне замовлення оцінювачем 17.09.2021 було здійснено рецензію на звіт ј частки будинку та ј частки земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0120, якою встановлено, що оцінювання майна здійснено з заниженням ціни майже вдвічі. Вказані обставини також підтверджуються висновком судової оціночно-будівельної експертизи. У зв`язку з цим позивачем в судовому порядку було оскаржено дії приватного виконавця. Проте, 04.10.2021 відбулися торги з продажу вказаного майна, оцінка якого оспорювалася, та 08.10.2021 за актом вказане майно передано ОСОБА_2 та на підставі вказаного акту ОСОБА_2 мала отримати свідоцтво. Так як позивачу наразі факт отримання відповідачем ОСОБА_2 свідоцтва та його реєстрація не відомий, вказує про те, що вимоги в цій частині будуть уточнюватися. У зв`язку з чим позивач вказує, що протокол проведення торгів, акт приватного виконавця про проведені торги, свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на придбане з торгів майно підлягають визнанню недійсними, а реєстрація такого майна скасуванню.

Обґрунтовуючи подану 28.12.2021 заяву про забезпечення позову позивач посилається на те, що 22.12.2021 ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на ј частину житлового будинку та земельної ділянки на підставі акту про публічні торги. Отже, позивач має побоювання, що ОСОБА_2 має намір здійснити відчуження оспорюваної частки в праві власності на нерухоме майно іншим особам.

З викладеного слідує, що позивач оскаржує дійсність електронних торгів з продажу спірного майна, за результатами проведення яких відбулася незаконна реєстрація вказаного майна за відповідачем.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що невжиття заходу забезпечення позову в даній справі шляхом накладення арешту на реалізоване на електронних торгах майно, може призвести до його відчуження відповідачем ОСОБА_2 , що, в свою чергу, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у випадку задоволення позову щодо поновлення права власності на майно.

Аналогічного висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на реалізоване з прилюдних торгів нерухоме майно у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2020 року у справі N755/3299/19 (провадження N 61-14078св19).

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами і такий захід забезпечення позову у даному випадку не порушує право власності відповідача ОСОБА_2 , оскільки жодним чином не обмежує реалізацію власника права власності в частині володіння та користування її майном.

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та не прийняв до уваги той факт, що електронній торги, законність яких оскаржує позивач, вже відбулися, а тому помилковим є висновок про те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно (частки майна), яке реалізується на електронних торгах, є втручанням в проведення торгів.

За таких обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 29 грудня 2021 року скасувати.

Накласти арешт на зареєстровану на ім`я ОСОБА_2 ј частину земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0120, за адресою: АДРЕСА_1 ; ј частки житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, загальною площею 299,6 кв.м., житловою площею 76,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 31.08.2022.

Головуючий:

Судді: