ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2514/22 Справа № 214/177/21 Суддя у 1-й інстанції - Євтушенко О. І. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 214/177/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року, яке ухвалено суддею Євтушенко О.І. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 18 жовтня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року. Від шлюбних стосунків вони мають спільного сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із позивачем. На підставі судового наказу, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 13 червня 2018 року, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 червня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Однак, вказаний розмір аліментів є недостатнім для повноцінного утримання дитини, оскільки відповідно до медичного висновку, який складено комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Криворізької міської ради, син сторін по справі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання: порушення обміну сірковмісних амінокислот; сполучнотканинна дисплазія; митохондриальна дисфункція; ЗПМР; підгрупа А. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються потреби в її лікуванні та розвитку. Дитина постійно потребує лікування та реабілітації. Натомість, позивач ОСОБА_1 на теперішній час перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною-інвалідом підгрупи А та інших доходів вона не має.

Таким чином, позивач вважає, що у зв`язку із погіршенням її матеріального становища, що спричинено необхідністю постійно нести матеріальні витрати на лікування сина, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання їх спільного сина, підлягає збільшенню з 1/4 частки до 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Крім того позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину.

Так, відповідно до виписки із медичної картки сина сторін по справі ОСОБА_4 , згідно із призначеннями лікаря-невролога від 28 липня 2018 року, дитина потребує проведення наступних медичних процедур: томатіс; транскраніальна мікрополяризація; біоакустична корекція.

У період з 20 січня 2020 року по 01 лютого 2020 року, 01 червня 2020 року та 13 червня 2020 року, з 17 серпня 2020 року по 29 серпня 2020 року, на підставі призначень і рекомендацій лікарів син сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив лікування та реабілітацію у центрі «Томатіс Україна» у м. Харкові. Загальна вартість лікування та реабілітації у центрі «Томатіс Україна» у м. Харкові, за кожний з періодів відповідно, складає 21 200 грн., 23 200 грн. та 18 950 грн.

Також у період з 05 липня 2020 року по 16 липня 2020 року син сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пройшов курс оздоровлення в Центрі реабілітації та відпочинку «Акварель» з отриманням 10 сеансів дельфінотерапій. За курс реабілітації позивачем було сплачено 15 000 грн.

Загальна вартість понесених позивачем додаткових витрат на дитину (оплата медичних аналізів, консультацій лікарів, проведення медичних процедур, придбання медикаментів згідно із рекомендацій лікарів) становить 21 605 грн. 71 коп.

Окрім цього, син сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розвивається і йому цікаво відвідувати різні гуртки, а завданням батьків є розвиток талантів, здібностей дитини, забезпечення її фізичного розвитку, духовних і культурних потреб. А відтак, позивачем були понесені витрати на спортивно-оздоровчі послуги, а саме відвідування басейну дитиною на загальну суму 12 590 грн.

Також, позивачем, були понесені витрати на відвідування уроків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в освітньому центрі «Інтерклас» в період з вересня 2019 року по травень 2020 року, з серпня по грудень 2020 року, що вартувало 5 490 грн., а також витрати на навчання дитини у академії Smartum на курсі «Естет» в період з вересня 2020 року по грудень 2020 року, що вартувало 1 500 грн.

Таким чином, позивач вважає що з відповідача підлягає стягненню половина понесених нею витрат на лікування, реабілітацію та розвиток дитини.

На підставі наведеного вище, уточнивши позовні вимоги в останній їх редакції, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 13 червня 2018 року у справі № 214/3483/18, з ОСОБА_2 на її користь, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки на 1/2 частку від усіх видів заробітку відповідача (доходу), але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на дитину - неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням сплачених відповідачем додатково, окрім аліментів, коштів а саме: витрати на лікування та реабілітацію сина сторін по справі у приватному підприємстві «Центр стимуляції мозку», а також у ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» в сумі 23 539 грн. 32 коп.; витрати на лікування та реабілітацію сина сторін по справі у центрі «Томатіс Україна» в сумі 47 707 грн. 50 коп.; витрати на проходження дитиною курсу оздоровлення в Центрі реабілітації та відпочинку «Акварель» з отриманням 10 сеансів дельфінотерапій у сумі 7 500 грн.; витарти на лікування та реабілітацію у клініці «Спейс» у м. Харкові (ФОП ОСОБА_5 ) у сумі 11 525 грн.; витрати на оплату медичних аналізів, консультацій лікарів, проведення медичних процедур, придбання медикаментів згідно із рекомендацій лікарів, витрати на проїзд до медичних центрів, проживання у м. Харкові під час проходження дитиною лікування та реабілітації у сумі 16 889 грн. 36 коп.; витрати на спортивно оздоровчі послуги - відвідування басейну сином сторін по справі у розмірі 6 663 грн.; витрати на відвідування уроків англійської мови сином сторін по справі в освітньому центрі «Інтерклас» у розмірі 2 745 грн.; витрати на відвідування занять сином сторін по справі в Академії Smartum на курсі «Естет» в розмірі 750 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину - малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рахунок витрат на його лікування та реабілітацію в загальному розмірі 79 385 грн. 05 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач та його представник ставлять питання про зміну рішення суду першої інстанції із зменшенням стягнутої судом першої інстанції суми додаткових витрат на дитину з 79 385,05 грн. до 6 663 грн., які відповідач визнає, посилаючись на те, що з 13 червня 2018 року ним сплачуються аліменти на утримання його неповнолітнього сина на підставі судового наказу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Окрім сплати аліментів, він також надавав додаткові кошти на розвиток, лікування та терапію сина, однак на думку відповідача, позивач про це не зазначила в своєму позові, відтак він вважає, що вимоги які заявляє позивач, є сплаченими. Апелянти зауважують на тому, що додаткові витрати на проведення лікування дитини не підтверджуються жодними медичними направленнями та рекомендаціями медичних спеціалістів, до позовної заяви не додано доказів щодо призначеної лікувальної медичної терапії, а тому вважають, що розмір стягнутої судом першої інстанції суми додаткових витрат на дитину має бути зменшений до 6 663 грн..

Крім того відповідач та його представник зауважують, що ст. 180 СК України визначає спільний обов`язок батьків утримувати дитину, при цьому суд першої інстанції стягнув з відповідача необґрунтовану та завищену суму додаткових витрат, які, на думку відповідача, не підтверджені позивачем належними доказами, оскільки в деяких документах, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, не зазначено платника а на більшу частину послуг позивачем надано виключно рахунки на сплату, а не квитанції та чеки, які підтверджують саме факт їх сплати позивачем.

Також відповідач та його представник зауважують, що до 31.05.2020 року позивач разом з дитиною мешкали разом з відповідачем по справі, проте в позові позивач зазначає зворотне, чим вводить суд в оману, та позивач приховала від суду той факт, що в період з 01.01.2019 року по 01.04.2021 року вона отримала в рахунок державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю 97 816,42 грн., що, на думку відповідача, має значення для правильного вирішення спору по суті.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на думку представника позивача, апеляційну скаргу відповідача та його представника залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на відвідування уроків англійської мови неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в освітньому центрі «Інтерклас» в сумі 2 745 грн. та витрат на відвідування занять в Академії Smartum на курсі «Естет» неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 750 грн., тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 23 липня 2011 року між позивачем ОСОБА_7 , та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 500 (а.с.14).

Від шлюбних стосунків сторони мають спільного малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серії НОМЕР_1 від 13 березня 2013 року (а.с.15).

На підставі судового наказу від 13 червня 2018 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 червня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.17).

Дитина проживає разом із позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби «Нова-Ком» від 24 грудня 2020 року (а.с.16).

Як слідує з медичного висновку № 55 від 25 травня 2017 року, складеного комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Криворізької міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною-інвалідом до 18 років та має захворювання: «порушення обміну сірковмісних амінокислот; сполучнотканинна дисплазія; митохондриальна дисфункція; ЗПМР; підгрупа А» (а.с.18).

Відповідно до виписки із медичної картки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із призначеннями лікаря-невролога від 28 липня 2018 року, дитина потребує проведення наступних медичних процедур: томатіс; транскраніальна мікрополяризація; біоакустична корекція (а.с.138).

У зв`язку з цим малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив лікування у приватному підприємстві «Центр стимуляції мозку», в подальшому - у ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ», під час якого йому було проведено: томатіс терапію, транскраніальну мікрополяризацію, біоакустичну корекцію, що підтверджується:

рекомендаціями лікаря-невролога ПП «Центр стимуляції мозку» від 10 липня 2017 року, обґрунтуванням лікаря-невролога цього закладу про необхідність проведення відповідних медичних процедур від 10 липня 2017 року, рахунком ПП «Центр стимуляції мозку» від 18 липня 2017 року на суму 13 450 грн., випискою цього закладу від 20 липня 2017 року (а.с.139-141); рахунком ПП «Центр стимуляції мозку» від 08 вересня 2017 року на суму 9000 грн., випискою цього закладу від 08 вересня 2017 року (а.с.143); рахунком ПП «Центр стимуляції мозку» від 30 жовтня 2017 року на суму 15 800 грн., випискою цього закладу від 30 жовтня 2017 року 145-146; рекомендаціями лікаря-невролога ПП «Центр стимуляції мозку» від 16 лютого 2018 року, випискою цього закладу від 22 лютого 2018 року, рахунком ПП «Центр стимуляції мозку» від 25 лютого 2018 року на суму 12 450 грн. (а.с.147-149); випискою ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» від 04 травня 2018 року, рахунком цього закладу від 04 тарвня 2018 року на суму 22 200 грн. (а.с.151-152); випискою ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» від 29 червня 2018 року, рахунком цього закладу від 29 червня 2018 року на суму 4 800 грн. (а.с.153); випискою ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» від 13 вересня 2018року, актом наданих послуг цього закладу № 36 від 13 вересня 2018 року на суму 7 400 грн. (а.с.154-155); рекомендаціями лікаря ПП «Центр стимуляції мозку» від 12.11.2018 року, довідкою ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» від 21 листопада 2018 року, рахунком-фактурою цього закладу № 667 від 21 листопада 2018 року на суму 16 250 грн. (а.с.156-159).

Таким чином, загальна вартість лікування та процедур у ПП «Центр стимуляції мозку», ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» за 2017-2018 роки склала 101 350 грн.

Позивач визнала, що відпобідачем їй було сплачено грошові кошти у сумі 27 135,68 грн. згідно квитанції від 11 листопада 2018 року, яку ним надано до відзиву, тому вона просила суд стягнути з ОСОБА_2 витрати на лікування сина у ПП «Центр стимуляції мозку», а також у ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» у розмірі 23 539 грн. 32 коп.

Також, на підставі призначень і рекомендацій лікарів малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив лікування та реабілітацію у центрі «Томатіс Україна» у м. Харкові, а саме: у період з 11 червня 2018 року по 21 червня 2018 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та рахунком-фактурою № 127 від 21 червня 2018 року на суму 16 065 грн. (а.с.161-162); у період з 01 жовтня 2018 року по 13 жовтня 2018 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та актом наданих послуг № 01/02-20 від 01 лютого 2020 року на суму 16 000 грн. (а.с.163-164); у період з 20 січня 2020 року по 01 лютого 2020 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та актом наданих послуг № 01/02-20 від 01 лютого 2020 року на суму 21 200 грн. (а.с.21); у період з 01 червня 2020 року по 13 червня 2020 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та актом наданих послуг № 13/06-20 від 13 червня 2020 року на суму 23 200 грн. (а.с.22); у період з 17 серпня 2020 року по 29 серпня 2020 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та рекомендаціями спеціаліста та актом наданих послуг № 29/08-20 від 29 серпня 2020 року на суму 18 950 грн. (а.с.24).

Загальна вартість лікування та реабілітації малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у центрі «Томатіс Україна» у м. Харкові складає 95 415 грн., а сума яку просить стягнути позивач з відповідача становить 47 707 грн. 50 коп.

Крім того, у період з 05 липня 2020 року по 16 липня 2020 року малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пройшов курс оздоровлення в Центрі реабілітації та відпочинку «Акварель» з отриманням 10 сеансів дельфінотерапій, вартістю 15 000 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «СКАДОВСЬК-АКВА» від 16 липня 2020 року № 421.

Також у період 22 лютого 2021 року по 05 березня 2021 року малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пройшов лікування та реабілітаціюу клініці «Спейс» у м. Харкові (ФОП ОСОБА_5 ), вартістю 23 050 грн., що підтверджується квитанцією від 05 березня 2021 року.

Крім того, під час лікування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачем, були понесені також й такі додаткові витрати на дитину: оплата медичних аналізів, консультацій лікарів, проведення медичних процедур, придбання медикаментів згідно із рекомендацій лікарів на суму 26 744,89 грн., витрати на проїзд до медичних центрів на суму 1033,84 грн., що підтверджується копіями проїзних квитків; проживання у місті Харкові під час проходження дитиною лікування та реабілітації у період з 22лютого 2021 року по 05 березня 2021 року у розмірі 6000 грн.

Загальна вартість понесених позивачем, додаткових витрат на дитину з оплати медичних аналізів, консультацій лікарів, проведення медичних процедур, придбання медикаментів згідно із рекомендацій лікарів, витрати на проїзд до медичних центрів, проживання у м. Харкові під час проходження дитиною лікування та реабілітації, становить 33 778,73 грн.

Також позивачем, були понесені витрати на спортивно-оздоровчі послуги - відвідування басейну малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період травень-серпень 2019 року, грудень 2019 року у сумі 6650,00 грн., що підтверджується актом № Ч-05/12 здачі-прийняття робіт від 30 грудня 2019 року, підписаного ФОП ОСОБА_8 і позивачем ОСОБА_1 ; за період жовтень 2020 року у сумі 5 170,00 грн., що підтверджується актом № Ч-05/12 здачі-прийняття робіт від 30 жовтня 2020 року, підписаного ФОП ОСОБА_8 і позивачем ОСОБА_1 ; за період листопад 2020 року у сумі 770,00 грн., що підтверджується актом № Ч-05/13 здачі-прийняття робіт від 30 листопада 2020 року, підписаного ФОП ОСОБА_8 і позивачем ОСОБА_1 ; за період березень 2021 року у сумі 736,00 грн., що підтверджується актом № Ч-02/03 здачі-прийняття робіт від 31 березня 2021 року, на загальну суму 13 326 грн.

Також позивачем, були понесені витрати на відвідування уроків малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в освітньому центрі «Інтерклас» за період вересень 2019 року - травень 2020 року, серпень 2020 року, жовтень-грудень 2020 року у сумі 5 490 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт № 1 від 24 грудня 2020 року, підписаного ФОП ОСОБА_9 і позивачем, ОСОБА_1 .

Крім того, позивачем ОСОБА_1 , були понесені витрати на навчання малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у академії Smartum на курсі «Естет» за період з вересня 2020 року по грудень 2020 року у сумі 1 500 грн., що підтверджується довідкою, виданою Академією Smartum, актом здачі-прийняття робіт № 27/12.

Крім того судом першої інстанції встановлено, що за період з 26 серпня 2017 року по 20 жовтня 2020 року відповідачем, окрім аліментів, які з нього стягуються на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ним було сплачено, в загальному розмірі 61 574 грн. 81 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с.66-107).

Звертаючись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини позивач посилалась на те, що відповідач по справі, нарівні з позивачам, повинен нести додаткові витрати на утримання дитини.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач по справі особисто понесла додаткові витрати в період липня 2017 року по березень 2021 року на лікування та реабілітацію дитини, та враховуючи, що відповідач не брав участі у вказаних додаткових витратах на сина, хоча обов`язок батьків в рівних частинах утримувати дитину, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання дитини в сумі 79 385,05 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання дитини, однак не може погодитись із визначеним судом розміром стягнутих додаткових витрат, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Аналізуючи положення ст. 185 СК України можна дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини, за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Як роз`яснено у пункті 18 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

У Постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

В цьому контексті, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом доказування у справах даної категорії є особливі обставини (розвиток здібностей дитини, її хвороба, тощо) та як наслідок додаткові грошові витрати на дитину, які несе один із батьків, а також розмір таких.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі за № 61/37659/цс18 та Постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі за № 757/16914/17.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

У силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.

Колегія суддів вважає, що позивачем по справі, якою заявлено вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, повинно бути доведено наявність таких додаткових витрат, з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України.

Визначаючи розмір додаткових витрат на дитину, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з остаточно уточнених позовних вимог позивача (а.с.127-137) та в межах вказаних заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції, виходить з того, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 57 967,23 грн. додаткових витрат на утримання дитини, розмір яких підтверджено належними та допустимими доказами по справі, виходячи з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до медичного висновку № 55 від 25 травня 2017 року, складеного комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Криворізької міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною-інвалідом до 18 років та має захворювання: «порушення обміну сірковмісних амінокислот; сполучнотканинна дисплазія; митохондриальна дисфункція; ЗПМР; підгрупа А» (а.с.18).

Відповідно до виписки із медичної картки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із призначеннями лікаря-невролога від 28 липня 2018 року, дитина потребує проведення наступних медичних процедур: томатіс; транскраніальна мікрополяризація; біоакустична корекція (а.с.138).

У зв`язку з цим малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив лікування у приватному підприємстві «Центр стимуляції мозку», в подальшому - у ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ», під час якого йому було проведено: томатіс терапію, транскраніальну мікрополяризацію, біоакустичну корекцію, що підтверджується:

рекомендаціями лікаря-невролога ПП «Центр стимуляції мозку» від 10 липня 2017 року, обґрунтуванням лікаря-невролога цього закладу про необхідність проведення відповідних медичних процедур від 10 липня 2017 року, рахунком ПП «Центр стимуляції мозку» від 18 липня 2017 року на суму 13 450 грн., випискою цього закладу від 20 липня 2017 року (а.с.139-141); рахунком ПП «Центр стимуляції мозку» від 08 вересня 2017 року на суму 9000 грн., випискою цього закладу від 08 вересня 2017 року (а.с.143); рахунком ПП «Центр стимуляції мозку» від 30 жовтня 2017 року на суму 15 800 грн., випискою цього закладу від 30 жовтня 2017 року 145-146; рекомендаціями лікаря-невролога ПП «Центр стимуляції мозку» від 16 лютого 2018 року, випискою цього закладу від 22 лютого 2018 року, рахунком ПП «Центр стимуляції мозку» від 25 лютого 2018 року на суму 12 450 грн. (а.с.147-149); випискою ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» від 04 травня 2018 року, рахунком цього закладу від 04 тарвня 2018 року на суму 22 200 грн. (а.с.151-152); випискою ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» від 29 червня 2018 року, рахунком цього закладу від 29 червня 2018 року на суму 4 800 грн. (а.с.153); випискою ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» від 13 вересня 2018року, актом наданих послуг цього закладу № 36 від 13 вересня 2018 року на суму 7 400 грн. (а.с.154-155); рекомендаціями лікаря ПП «Центр стимуляції мозку» від 12.11.2018 року, довідкою ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» від 21 листопада 2018 року, рахунком-фактурою цього закладу № 667 від 21 листопада 2018 року на суму 16 250 грн. (а.с.156-159).

Таким чином, загальна вартість лікування та процедур у ПП «Центр стимуляції мозку», ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» за 2017-2018 роки склала 101 350 грн.

Також, на підставі призначень і рекомендацій лікарів малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив лікування та реабілітацію у центрі «Томатіс Україна» у м. Харкові, а саме: у період з 11 червня 2018 року по 21 червня 2018 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та рахунком-фактурою № 127 від 21 червня 2018 року на суму 16 065 грн. (а.с.161-162); у період з 01 жовтня 2018 року по 13 жовтня 2018 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та актом наданих послуг № 01/02-20 від 01 лютого 2020 року на суму 16 000 грн. (а.с.163-164); у період з 20 січня 2020 року по 01 лютого 2020 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та актом наданих послуг № 01/02-20 від 01 лютого 2020 року на суму 21 200 грн. (а.с.21); у період з 01 червня 2020 року по 13 червня 2020 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та актом наданих послуг № 13/06-20 від 13 червня 2020 року на суму 23 200 грн. (а.с.22); у період з 17 серпня 2020 року по 29 серпня 2020 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та рекомендаціями спеціаліста та актом наданих послуг № 29/08-20 від 29 серпня 2020 року на суму 18 950 грн. (а.с.24).

Загальна вартість лікування та реабілітації малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у центрі «Томатіс Україна» у м. Харкові складає 95 415 грн., а сума яку просить стягнути позивач з відповідача становить 47 707 грн. 50 коп.

Судом першої інстанції при визначенні розміру додаткових витрат на дитину враховано, що позивач визнала, що відповідачем їй було сплачено грошові кошти у сумі 27 135,68 грн. згідно квитанції від 11 листопада 2018 року, тому позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 витрати на лікування сина у ПП «Центр стимуляції мозку», а також у ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» у розмірі 23 539 грн. 32 коп., тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в рахунок витрат на лікування сина у ПП «Центр стимуляції мозку», а також у ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 23 539 грн. 32 коп.

Крім того, судом першої інстанції при визначенні розміру додаткових витрат на дитину враховано, що відповідачем на користь позивача, згідно квитанцій в період часу з липня 2017 року по грудень 2020 року (а.с.66-117) були перераховані кошти на загальну суму 34 439 грн. 13 коп., тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в рахунок витрат на лікування та реабілітацію у центрі «Томатіс Україна» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 13 268 грн. 37 коп. (47 707 грн. 50 коп. 34 439 грн. 13 коп.).

Позивачем по справі судове рішення в частині визначеного судом першої інстанції розміру витрат на лікування сина у ПП «Центр стимуляції мозку», у ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» та у центрі «Томатіс Україна» не оскаржено.

Тому суд першої інстанції, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів які перевірені колегією суддів, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача половини витрат на лікування сина у ПП «Центр стимуляції мозку», у ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» та у центрі «Томатіс Україна», що становить 36 807,69 грн., з розміром яких, з урахуванням того, що позивачем по справі рішення суду першої інстанції не оскаржено, колегія суддів погоджується.

Крім того, у період з 05 липня 2020 року по 16 липня 2020 року малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пройшов курс оздоровлення в Центрі реабілітації та відпочинку «Акварель» з отриманням 10 сеансів дельфінотерапій, вартістю 15 000 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «СКАДОВСЬК-АКВА» від 16 липня 2020 року № 421 (а.с.23), тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини вартості вказаних додаткових витрат, що становить 7 500 грн.

Також у період 22 лютого 2021 року по 05 березня 2021 року малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пройшов лікування та реабілітацію у клініці «Спейс» у м. Харкові (ФОП ОСОБА_5 ), вартістю 23 050 грн., що підтверджується квитанцією від 05 березня 2021 року (а.с.169). при цьому позивачем по справі було понесено витрати на проїзд до медичних центрів на суму 1033,84 грн., що підтверджується копіями проїзних квитків; проживання у місті Харкові під час проходження дитиною лікування та реабілітації у період з 22 лютого 2021 року по 05 березня 2021 року у розмірі 6 000 грн. (а.с.170-172).

Ухвалюючи рішення про задоволення вказаних позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для їх стягнення, проте колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, з огляду на те, що із наданої позивачем квитанції № 307175 від 05 березня 2021 року слідує, що у клініці «Спейс» у м. Харкові (ФОП ОСОБА_5 ) надавались послуги для ОСОБА_10 , однак матеріали справи не містять відомостей щодо послуг, які надавались у клініці «Спейс» та не містять відомостей про те, що послуги надавались саме сину сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в квитанції зазначено, що послуги надавались ОСОБА_10 (а.с.169). У зв`язку з необхідністю відмови в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача половини вартості витрат на лікування та реабілітацію сина сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у клініці «Спейс» у м. Харкові (ФОП ОСОБА_5 ) в сумі 11 525 грн. за період з 22.02.2021 року по 05 березня 2021 року, задоволенню не підлягають й позовні вимоги позивача в частині стягнення половини вартості витрат на проїзд 21.02.2021 року до м. Харків в сумі 229,82 грн. та витрат на проживання у місті Харкові за вказаний період в сумі 3 000 грн.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини вартості витрат на проїзд до медичних центрів у м. Київ на загальну суму 287,10 грн.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, під час лікування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачем, були понесені також й такі додаткові витрати на дитину як оплата медичних аналізів, консультацій лікарів, проведення медичних процедур, придбання медикаментів згідно із рекомендацій лікарів на загальну суму 26 744,89 грн. (а.с.28-33,170-172), половина вартості яких становить 13 32, грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, як вбачається із матеріалів справи, позивачем, були понесені витрати на спортивно-оздоровчі послуги - відвідування басейну малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період травень-серпень 2019 року, грудень 2019 року у сумі 6650,00 грн., що підтверджується актом № Ч-05/12 здачі-прийняття робіт від 30 грудня 2019 року, підписаного ФОП ОСОБА_8 і позивачем ОСОБА_1 ; за період жовтень 2020 року у сумі 5 170,00 грн., що підтверджується актом № Ч-05/12 здачі-прийняття робіт від 30 жовтня 2020 року, підписаного ФОП ОСОБА_8 і позивачем ОСОБА_1 ; за період листопад 2020 року у сумі 770,00 грн., що підтверджується актом № Ч-05/13 здачі-прийняття робіт від 30 листопада 2020 року, підписаного ФОП ОСОБА_8 і позивачем ОСОБА_1 ; за період березень 2021 року у сумі 736,00 грн., що підтверджується актом № Ч-02/03 здачі-прийняття робіт від 31 березня 2021 року, на загальну суму 13 326 грн., половина якої становить 6 663 грн. тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на корить позивача вказаної суми.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на те, що відповідач в суді першої інстанції не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення 2 000 грн. в рахунок відвідування дитиною басейну, в той час як позивачем задля відвідування сином басейну було витрачено13 326 грн., що документально підтверджено, отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на корить половини вказаної суми, а саме 6 663 грн.

Отже, на підставі наведеного вище колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 64 630,24 грн. додаткових витрат на утримання дитини, розмір яких підтверджено належними та допустимими доказами по справі, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру стягнутих додаткових витрат.

Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що окрім сплати аліментів, відповідач також надавав додаткові кошти на розвиток, лікування та терапію сина, однак на думку відповідача, позивач про це не зазначила в своєму позові, відтак він вважає, що вимоги які заявляє позивач, є сплаченими, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції враховані кошти, які відповідач, окрім аліментів, перераховував позивачу.

Посилання відвідача та його представника в апеляційній скарзі на те, що додаткові витрати на проведення лікування дитини не підтверджуються жодними медичними направленнями та рекомендаціями медичних спеціалістів, до позовної заяви не додано доказів щодо призначеної лікувальної медичної терапії, а тому вважає, що розмір стягнутої судом першої інстанції суми додаткових витрат на дитину має бути зменшений до 6 663 грн., колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки судом апеляційної інстанції перевірено як призначення та рекомендації лікарів, зазначені у виписці із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого та виписках ПП «Центр стимуляції мозку», ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ», центру «Томатіс Україна», так і копії чеків та квитанції, наданих позивачем, в яких остання купувала медичні препарати згідно отримуваного дитиною лікування.

Також не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги доводи відвідача та його представника про те, що ст. 180 СК України визначає спільний обов`язок батьків утримувати дитину, при цьому суд першої інстанції стягнув з відповідача необґрунтовану та завищену суму додаткових витрат, які, на думку відповідача, не підтверджені позивачем належними доказами, оскільки в деяких документах, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, не зазначено платника а на більшу частину послуг позивачем надано виключно рахунки на сплату, а не квитанції та чеки, які підтверджують саме факт їх сплати позивачем, оскільки визначений судом апеляційної інстанції розмір додаткових витрат на утримання дитини повністю підтверджується матеріалами справи та не є завищеним.

Посилання відвідача та його представника в апеляційній скарзі на те, що до 31.05.2020 року позивач разом з дитиною мешкали разом з відповідачем по справі, проте в позові позивач зазначає зворотне, чим вводить суд в оману, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вказана обставина не підтверджена належними та допустимими доказами, а факт проживання позивача разом з дитиною мешкали з відповідачем не знімає з останнього обов`язку утримання дитини.

Також колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги відвідача та його представника про те, що позивач приховала від суду той факт, що в період з 01.01.2019 року по 01.04.2021 року вона отримала в рахунок державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю 97 816,42 грн., що, на думку відповідача, має значення для правильного вирішення спору по суті, оскільки відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, відповідачем по справі не підтверджено вказаних обставин, що унеможливлює перевірку колегією суддів вказаних в апеляційній скарзі обставин.

Виходячи з наведених вище обставин, колегія суддів вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру додаткових витрат на дитину, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 , зменшивши цей розмір з 79 385,05 грн. до 64 630,24 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року змінити в частині розміру додаткових витрат на дитину - малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , зменшивши цей розмір з 79 385 грн. 05 коп. до 64 630 (шістдесят чотири тисячі шістсот тридцять) грн. 24 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 березня 2022 року.

Головуючий:

Судді: