Справа № 492/463/22
Провадження № 2/513/287/22
Саратський районний суд Одеської області
31 серпня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Миргород В.С.,
при секретарі Челак В.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів на дитину,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Саратського районного суду Одеської області перебуває вищезазначена справа.
Ухвалою суду від 15.08.2022 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання.
Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення SMS повідомлення, в підготовче засідання не з`явився, до суду направив клопотання, про розгляд справи за його відсутністю та клопотання про витребування доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, оголошення про її виклик до суду розміщене на офіційному веб-порталі "Судова влада України", про поважність причини неявки до суду не повідомила, клопотань про відкладення розглядом справи суду не направила.
Суд з урахуванням ч.3 ст.211, ст. 223 ЦПК України, визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про дату, місце та час розгляду справи, від яких не надійшло клопотання про відкладення розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, ознайомившись з матеріалами позову, вважає, що є підстави для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, оскільки до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті процесуальних дій вчиняти не потрібно, справа може бути призначена до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Згідно п. 15 ч.2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку щодо необхідності закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.
Що стосується клопотання про витребування доказів, а саме: розрахунку заборгованності по аліментах з виконавчого провадження №57109910 відкритого 10.09.2018 року на виконання судового наказу №492/431/18 від 14.05.2018 з Першого Малиновського ВДВС у м.Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) то суд наголошує: Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України).
Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положення ст. 81 ЦПК України відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі.
Як роз`яснено у п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Натомість позивач не обґрунтував належність доказу, який він просить витребувати в контексті заявлених позовних вимог, а також не надав суду доказів неможливості самостійно надати зазначений доказ.
Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадках, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.189,196-198,200 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Підготовче засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів на дитину - закрити.
У судове засідання для розгляду справи по суті викликати учасників справи та попередити про наслідки неявки до суду.
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про витребування доказів - розрахунку заборгованності по аліментах з виконавчого провадження №57109910 відкритого 10.09.2018 на виконання судового наказу №492/431/18 від 14.05.2018 з Першого Малиновського ВДВС у м.Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.
Суддя В. С. Миргород