Справа № 461/427/21 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/2573/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року акціонерне товариство (далі АТ) «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 110438 грн. 55 коп. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 21 квітня 2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду №С03.181.73676 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої, відповідач отримав кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 , з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних, із встановленням максимального ліміту кредитної лінії у розмірі 200000 грн., однак, своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого, станом на 22.12.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 110438 грн. 55 коп., з яких: 72250 грн. 24 коп. основний борг; 2273 грн. 59 коп. прострочений борг; 29790 грн. 34 коп. прострочені проценти; 5124 грн. 38 коп. строкові проценти; 1000 грн. інші штрафні санкції, яку відповідач у добровільному порядку на письмову вимогу банку у встановлений строк не погасив.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за угодою №С03.181.73676 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 21.04.2017 року в розмірі 110438 грн. 55 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Канатаєвої Т.О., просить рішення скасувати та направити справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Апелянт зазначає, що провадження у справі відкрите з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що суду було відомо з інформації, наданої відділом АДР ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області 26 січня 2021 року.

Також апелянт звертає увагу, що відповідачу не було відомо про розгляд даної справи і він не брав участі в жодному судовому засіданні.

08 вересня 2021 року АТ «Ідея Банк» надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи та вимоги апелянта.

Вказує, що відповідно до умов укладеної кредитної угоди, сторони погодились, що вказана угода виконується за місцем знаходження банку: м. Львів, Галицький район, вул. Валова, 11, і у випадку виникнення спору між ними, позов може бути пред`явлено за місцем виконання угоди.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26.07.2022 року, є дата складення повного судового рішення 29.07.2022 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено, що 21 квітня 2017 року між АТ «Ідея Банк» (кредитодавцем) та ОСОБА_1 (позичальником) укладено угоду №С03.181.73676 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої, відповідач отримав кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 , з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних, із встановленням максимального ліміту кредитної лінії у розмірі 200000 грн.

Вказана кредитна угода (договір) укладена сторонами в м. Одеса.

Зареєстрованим місцем проживання позичальника відповідача ОСОБА_1 є також м. Одеса.

Однак, пунктом 10 угоди визначено, що сторони підтверджують, що ця угода виконується за місцем знаходження Банку: АДРЕСА_2 , та у випадку спору між сторонами за цією угодою, позов може пред`являтися також за місцем виконання угоди.

Вказане положення договору в повній мірі узгоджується з нормою статті 28 ЦПК України, яка регулює правила підсудності справ за вибором позивача, частиною восьмою якої передбачено, що позови, які виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтись також за місцем виконання цих договорів.

Згідно з розрахунком позивача, який не було спростовано відповідачем іншими доказами, станом на 22.12.2020 року, заборгованість за кредитним договором становила 110438 грн. 55 коп., з яких: 72250 грн. 24 коп. основний борг; 2273 грн. 59 коп. прострочений борг; 29790 грн. 34 коп. прострочені проценти; 5124 грн. 38 коп. строкові проценти; 1000 грн. інші штрафні санкції.

Письмова вимога позивача, яка надсилалась відповідачу за вказаною у кредитному договорі адресою місця його проживання, залишилась без належного виконання, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 29 липня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич