Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 23 вересня 2019 року по вул. Малишка, будинок 31 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «YAZ 3163-337», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Вікторія», під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 . 25 вересня 2019 року позивачем на адресу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКО» було подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страхувальника, в пункті 9 (пояснення та план-схема) якого зазначено, що водій автомобіля марки «YAZ 3163-337», державний номерний знак НОМЕР_1 , не розрахував дистанцію та вдарив в задню частину автомобіля марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 . Відповідно до Полісу № 8655867 від 15 листопада 2018 року у Приватному акціонерному товариству «Українська акціонерна страхова компанія АСКО» була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «YAZ 3163-337», державний номерний знак НОМЕР_1 . 08 листопада 2019 року позивачем на адресу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКО» було подано заяву про виплату страхового відшкодування. 27 листопада 2019 року позивачу перераховано страхове відшкодування у розмірі 13653,37 грн. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 27 вересня 2020 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає у сумі 53 168,15 грн., вартість матеріального збитку - 2 769,58 грн. Згідно рахунку-фактури № від 26 лютого 2020 року, рахунку-фактури № від 26 лютого 2020 року та актів виконаних робіт на ремонт автомобіля позивачем сплачено грошові кошти у загальному розмірі 68 119,40 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 54 466,03 грн. та судові витрати.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Позивачу належить автомобіль марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.7).

23 вересня 2019 року по вул. Малишка, будинок 31 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «YAZ 3163-337», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Вікторія», під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача (а.с. 7, 18).

25 вересня 2019 року позивачем на адресу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКО» було подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страхувальника, в пункті 9 (пояснення та план-схема) якого зазначено, що водій автомобіля марки «YAZ 3163-337», державний номерний знак НОМЕР_1 , не розрахував дистанцію та вдарив в задню частину автомобіля марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 9).

Відповідно до Полісу № 8655867 від 15 листопада 2018 року у Приватному акціонерному товариству «Українська акціонерна страхова компанія АСКО» була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «YAZ 3163-337», державний номерний знак НОМЕР_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія» (а.с.8 ).

08 листопада 2019 року позивачем на адресу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКО» було подано заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 10).

27 листопада 2019 року позивачу перераховано страхове відшкодування у розмірі 13653,37 грн. (а.с.11).

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 27 вересня 2020 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає у сумі 53 168,15 грн., вартість матеріального збитку - 2 769,58 грн. (а.с. 13-26).

Згідно рахунку-фактури № від 26 лютого 2020 року, рахунку-фактури № від 26 лютого 2020 року та актів виконаних робіт на ремонт автомобіля позивачем сплачено грошові кошти у загальному розмірі 68 119,40 грн. (14900,00 грн. + 7351,74 грн.+45 867,66 грн.) (а.с. 27, 28, 29, 30, 44, 46, 48, 49).

Позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 54 466,03 грн.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях.

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17 лютого 2011 року були внесені зміни та доповнення до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які дозволили учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених пунктом 33.2 статті 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («європротокол») без інформування відповідних підрозділів Національної поліції про її настання.

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 зазначеного вище Закону України, що кореспондується з абзацом 3 пункту 2.11 Правил дорожнього руху України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

На виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11 серпня 2011 року № 274/2011 Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).

Відповідно до вказаної вище Інструкції, в європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, а замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Судом встановлено, що автомобіль марки «YAZ 3163-337», державний номерний знак НОМЕР_1 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Вікторія» в якому відповідач працює водієм (а.с. 8, 9).

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових ) обов`язків.

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Згідно ст.1166 ЦК України відшкодування матеріальної шкоди можливо при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди" під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична чи особа громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, оперативного чи керування на інших підставах (договір оренди, довіреності і т.п.). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки з зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про неправомірність заволодіння відповідачем транспортним засобом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія».

Оскільки відповідач перебував у трудових відносинах з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія», суд приходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 54 466,03 грн., оскільки в даному випадку відповідальність за матеріальну шкоду покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікторія».

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача, відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до статті 51 ЦПК України, чинної на час ухвалення рішення, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року).

Однак, позивачем позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія» не пред`явлено.

За встановлених обставин, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 16, 1166, 1172, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 142, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна