РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/4965/21

Провадження № 22-ц/4815/239/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С. О.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач : Рівненська міська рада

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління ДПС у Рівненській області

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 серпня 2021 року, ухваленого у м. Рівне в складі судді Ковальова І.М., дата складання повного тексту рішення не вказана, у справі №569/4965/21

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року Рівненська міська рада звернулась з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління ДПС у Рівненській області про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати відповідно до умов договорів оренди землі.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем та Рівненською міською радою 29.12.2017 року укладено договори оренди земельних ділянок площею 0,1845 га; 0,3594 га; 0,07 га; 0,1075 га, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Станом на 12 квітня 2021 року за відповідачем рахується податковий борг в сумі 363 464,28 грн. за платежем: орендна плата з фізичних осіб (код платежу 18010900). Нестягнений податковий борг виник за період з 08.05.2020 по 18.11.2020 і становить 286057,14 грн..

До початку судового засідання представник позивача розмір позовних вимог зменшив, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Рівненської міської ради 285 275 грн. 25 коп. боргу за оренду земельної ділянки та судові витрати по справі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 серпня 2021 року позовні вимоги Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління ДПС у Рівненській області про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати відповідно до умов договорів оренди землі - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 на користь Рівненської міської ради, , м. Рівне, вул. Соборна, 12-А заборгованість в розмірі 285 275 грн. 25 коп. боргу за оренду земельної ділянки .

Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що з переходом права власності на об`єкти нерухомого майна які розташовані на орендованій земельній ділянці до інших осіб, переходять і всі права та обов`язки орендаря в тому числі і обов`язок щодо сплати орендної плати. Крім того, вказує що він не був повідомлений належним чином про розгляд даної справи, що призвело до порушення його прав на справедливе правосуддя.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Судом встановлено, що 29 грудня 2017 року між Рівненською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено додатковий договір про поновлення договору оренди землі - надалі договір (номер запису про інше речове право 24454019 від 16 січня 2018 року), відповідно до якого земельна ділянка площею 0,1845 га, кадастровий номер :01:021:0360 передана в оренду для завершення будівництва виробничо-складської бази з подальшим її обслуговуванням, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 821 910,29 грн.

За оренду земельної ділянки орендар сплачує орендодавцю орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 24 657,31 грн., що становить 3,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку №89/17 виданий Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, відповідно до протоколу №2 від 05 грудня 2017 року засідання контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, станом на 01 січня 2017 року. (п.9 Договору)

29 грудня 2017 року між Рівненською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено додатковий договір про поновлення договору оренди землі - надалі договір (номер запису про інше речове право 24456630 від 16 січня 2018 року), відповідно до якого земельна ділянка площею 0,3594 га, кадастровий номер :01:021:0358 передана в оренду для завершення будівництва виробничо-складської бази з подальшим її обслуговуванням, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 601 054,51 грн. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 48 031,64 грн., що становить 3,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.9).

29 грудня 2017 року між Рівненською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено додатковий договір про поновлення договору оренди землі - надалі договір (номер запису про інше речове право 24457040 від 16 січня 2018 року), відповідно до якого земельна ділянка площею 0,0700 га, кадастровий номер :01:021:0357 передана в оренду для завершення будівництва виробничо-складської бази з подальшим її обслуговуванням, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 311 835,88 грн. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 9 355,08 грн., що становить 3,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.9).

29 грудня 2017 року між Рівненською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено додатковий договір про поновлення договору оренди землі - надалі договір (номер запису про інше речове право 24479066 від 16 січня 2018 року), відповідно до якого земельна ділянка площею 0,1075 га, кадастровий номер :01:021:0359 передана в оренду для завершення будівництва виробничо-складської бази з подальшим її обслуговуванням, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 478 890,82 грн. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 14 366,72 грн., що становить 3,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.9).

На земельних ділянках - кадастровий номер :01:021:0360; :01:021:0359; :01:021:0358; :01:021:0357 знаходяться об`єкти нерухомого майна.

У відповідності до пункту 8 додаткових договорів про поновлення договору оренди від 29.12.2017 року сторони погодили, що договір поновлено до 15 березня 2027 року.

Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до положень статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У частині 1 статті 377 цього Кодексу визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частиною 2 статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом частини 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, при цьому на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №910/20774/17, від 27 лютого 2019 року у справі №913/661/17.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

У разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі.

З урахуванням вищенаведених правових норм та встановлених обставин, у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, що розташоване на спірній земельній ділянці, в силу прямої законодавчої вказівки до іншіх осіб до нових набувачів (власника) перейшло право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщене, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) в тому числі і щодо сплати орендної плати.

Отже, враховуючи викладене, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а, отже, й відповідні права та обов`язки.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 липня 2019 року у справі № 911/2244/18.

Убачається, що згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2014 року №16517020 ОСОБА_2 на підставі договору дарування набув право власності на будівлю навісу, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :01:021:0359.

Згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.12.2011 №32470636 ОСОБА_3 на підставі рішення Здолбюунівського районного суду набула право власності на будівлю виробничо-складської бази,яка розташована за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :01:021:0360 та :01:021:0357.

Отже, фактичними користувачами вказаних орендованих земельних ділянок є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак право користування (оренди) земельних ділянок вони на себе не переоформили, що не звільняє їх від обов`язку сплачувати орендну плату, оскільки зобов`язання з такої сплати у нового власника нерухомості виникає автоматично.

Таким чином, після відчуження об`єктів нерухомості відповідач не повинен сплачувати орендну плату за земельні ділянки, користувачем яких він вже не є.

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадком.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи, що позовні вимоги до фактичних користувачів земельної ділянки позивач не заявляв, питання про притягнення їх до участі у справі в якості співвідповідачів судом також не вирішувалось.

Разом з тим, встановлено, що користувачем земельної ділянки кадастровий номер :01:021:0358 яка розташована за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За правилами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням викладеного та установивши на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:021:0358 щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, унаслідок чого виникла заборгованість, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати передбаченої умовами договору, у розмірі 142 126,41 грн., який відповідачем не спростовано.

Суд першої інстанції на зазначені вимоги закону та практики його застосування уваги не звернув, у зв`язку з чим допустив порушення норм матеріального та процесуального права, за наведеного апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 серпня 2021 року скасувати.

Позов Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління ДПС у Рівненській області про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати відповідно до умов договорів оренди землі задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 на користь Рівненської міської ради, , м. Рівне, вул. Соборна, 12-А заборгованість в розмірі 142126 грн. 41 коп. боргу за оренду земельної ділянки та судові витрати у розмірі 2145,43 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 березня 2022 року.

Головуючий :

Судді :