КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/3037/2022 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І,М., Слюсар Т.А.,

при секретарі Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», стягувач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», боржник - ОСОБА_1 , про заміну сторони стягувача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В Шевченківський районний суд міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (далі - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», заявник) із заявою, у якій просило замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» (далі - ПАТ «КБ «НАДРА», первісний стягувач, Банк) на правонаступника - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у виконавчому листі, виданому на підставі рішення суду, боржник - ОСОБА_1 (далі - боржник, апелянт).

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2010 року у справі № 2-9956/10, задоволено позовні вимоги ВАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «КБ «НАДРА» борг в сумі 106 952,51 доларів США, що становить 856 370,70 грн.

На підставі вказаного заочного рішення суду, 11 березня 2013 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист.

В подальшому, 30 квітня 2020 року між ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ПАТ «КБ «НАДРА» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N217215_ПВ, згідно з умовами якого, заявник набув права вимоги за договором кредиту № 08/04/2008/840 К-1061 від 24 квітня 2008 року, укладеним між Банком та ОСОБА_1 .

Оскільки ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» є правонаступником Банку, останній звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яку просив задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року заяву ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінити стягувача - ПАТ «КБ «НАДРА» (код ЄДРПОУ - 20025456) на його правонаступника - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» (код ЄДРПОУ - 43490372) у виконавчому листі № 2-9956/10, боржник - ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року скасувати, у задоволенні клопотання ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про заміну стягувача відмовити, провадження у справі закрити.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечило, посилаючись на їх безпідставність. Просило залишити ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про заміну стягувача, Шевченківський районний суд міста Києва своє рішення обґрунтовував тим, що первісний кредитор - ПАТ «КБ «НАДРА» відступив своє право вимоги ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» за договором кредиту, укладеними з ОСОБА_1 , що є підставою для процесуального правонаступництва.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони ґрунтуються на положеннях закону та підтверджуються матеріалами справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2010 року у справі № 2-9956/10 задоволено позов ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «КБ «НАДРА» борг за кредитним договором № 08/04/2008/840 К-1061 від 24 квітня 2008 року в сумі 106 952,51 доларів США, що становить 856 370,70 грн. (а.с. 24).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 липня 2013 року заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2010 року залишено без змін.

Рішення суду першої інстанції набрало законної сили та звернуто до виконання.

На підставі заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2010 року, представником Банку, 11 березня 2013 року отримано виконавчий лист.

В подальшому, 30 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір № GL3N217215_ПВ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого, заявник набув право вимоги за договором кредиту № 08/04/2008/840 К-1061 від 24 квітня 2008 року, укладеного між Банком та ОСОБА_1 , що підтверджується Реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (Додаток № 1 до договору № GL3N217215_ПВ про відступлення права вимоги) (а.с. 73-77).

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з частиною першою ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі частини п`ятої ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За правилами частини першої ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора, відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто, може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09.

Вирішуючи питання про можливість заміни сторони виконавчого провадження у разі відсутності відкритого виконавчого провадження, Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про заміну стягувача в цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором підлягає задоволенню, оскільки, стягувач - ПАТ «КБ «НАДРА» вибув, і його правонаступником є ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».

За правилами ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/1.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів оцінює критично, оскільки такі посилання на правильність висновків Шевченківського районного суду міста Києва не впливають.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки Шевченківського районного суду міста Києва та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так як доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції, які відповідають фактичним обставинам, апеляційний суд залишає ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар