Справа № 510/1491/19
Провадження № 2/510/87/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.22 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В.

-при секретарі Березенко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 23936,99 грн. за кредитним договором № 0.002.4.0917.ФО К від 21.09.2017 про отримання кредиту у розмірі 20 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,99 % щомісячно.

12.10.2018 р. на підставі клопотання позивача накладено арешт Ѕ частину домоволодіння по АДРЕСА_1 в межах суми позову у розмірі 23936,99 грн.

10.01.2022 р. на підставі ухвали суду проведену заміну позивача його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС».

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, направила до суду відзив на позовну заяву.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: меморіальний ордер № 594 від 21.09.2017 р.; кредитний договір № 0.002.4.0917.ФО К від 21.09.2017 р.; графік погашення кредиту; розрахунок заборгованості станом на 23.07.2018 р.; вимога про дострокове повернення кредиту та сплату інших платежів за кредитним договором від 31.07.2018 р.; договір факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 р.; акт прийому передачі прав вимоги до договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 р. з реєстром прав; протокол електронного аукціону; платіжне доручення № 63 від 31.03.2021 р..

Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що позивач ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитними зобов`язаннями в розмірі 23936,99 грн. та стягнути з неї судовий збір у сумі 1762 грн., зазначивши, що 21.09.2017 р. між ПАТ «Юнекс Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0.002.4.0917.ФО К від 21.09.2017 про отримання кредиту у розмірі 20 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,99 % щомісячно. Відповідно до Кредитного договору Позичальник зобов`язався повертати Кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 Кредитного договору, зі строком погашення Кредиту - не пізніше 21.09.2020 року.

Кредитні кошті були надані позивачем в повному обсязі, про що свідчить меморіальний ордер № 594 від 21.09.2017 р. Однак, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконувала належним чином, а саме не сплачувала щомісячні платежі за кредитом, комісією за обслуговування та проценти за користуванням кредитом та інші платежі, допускаючи порушення умов кредитного договору.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 23.07.20218 року, має заборгованість в розмірі 23936,99 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 18 456,19 грн.; суми заборгованості за процентами по кредиту - 696,80 грн. та суми заборгованості по комісією за обслуговування кредиту 4784 грн.

Відповідно до п. 3.3.2 кредитного договору позивачем 31.07.2018 на адресу відповідачки надіслано вимогу за вих. №21.1-2223 від 31.07.2018 про дострокове повернення кредиту та сплату інших платежів за кредитним договором. Однак станом на сьогоднішній день жодних дій щодо погашення боргу відповідачкою не виконано.

Також судом встановлено, що 28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входять: права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було - Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК». Переможцем електронного аукціону є - Товариство з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС»), що підтверджується Протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021. Між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» (Фактор) 31.03.2021 укладено Договір факторингу № 31/03-2021. Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового

кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) за кредитним договором № 0.002.4.0917.ФО К від 21.09.2017 р. Факт набуття прав вимоги ТОВ « ФК «ОМЕГА ФІНАНС» підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, що є Додатком № 1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021.

Відповідачка позовні вимоги визнала частково, лише у сумі основного боргу у розмірі 18456,19 грн., у відзиві зазначила, що заборгованість за процентами та комісіями по кредиту у розмірі 696,80 грн. та суму заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4784 грн. вона не визнає, оскільки нарахування цієї заборгованості протирічить нормам матеріального права, а також у зв`язку з тим, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку вказаної заборгованості з посиланням на правові підстави (в т.ч. з посиланням на договір). Також у відзиві відповідачка посилалась на ст. 549 ЦК України, ст. 61 КУ, зазначивши, що оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень закріплених у ст. 61 КУ щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення. Крім того, відповідачка свої заперечення обґрунтовувала дотриманням принципів розумності та справедливості та застосуванням положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, які передбачають, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Також відповідачкою зазначено, що нею було здійснено часткову оплату по сумі кредиту: 03.11.2017 р. 1270 грн.; 04.12.2017 р. 1270 грн. та 09.02.2018 р. 700 грн., однак відповідних доказів до відзиву не додано.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Між ПАТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 21.09.2017 р. був укладений кредитний договір № 0.002.4.0917.ФО К від 21.09.2017 про отримання кредиту у розмірі 20 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,99 % щомісячно. Відповідно до Кредитного договору Позичальник зобов`язався повертати Кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 Кредитного договору, зі строком погашення Кредиту - не пізніше 21.09.2020 року. У зв`язку з тим, що позичальником були порушені умови договору, у нього склалась заборгованість за кредитом у розмірі 18456,19 грн. та заборгованість за процентами за користування кредитом (п. 1.5.1 Кредитного договору) у розмірі 696,80 грн. До позовної заяви додано розрахунок заборгованості за кредитним договором, в якому окрім розрахунку заборгованості зазначені суми сплачених позичальником коштів. Так, за період з жовтня 2017 р. по грудень 2017 р., позичальником сплачено 1543,81 грн. в рахунок погашення кредиту, за період з жовтня 2017 р. по квітень 2018 р. позичальником були сплачені відсотки за користуванням кредиту у розмірі 1183,35 грн., крім того з вересня 2017 р. по листопад 2017 р. позичальником сплачувалась комісія за обслуговування кредиту у розмірі 1794 грн. Наданий розрахунок узгоджується з графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до кредитного договору № 0.002.4.0917.ФО К), а також з умовами самого кредитного договору.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у розмірі 18 456,19 грн. та заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 696,80 грн. грн. є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобов`язань.

Стосовно стягнення з відповідачки заборгованості зі сплати комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4784 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформаціюпро поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згіідно до умов п. 1.5.3 кредитного договору № 0.002.4.0917.ФО К від 21.09.2017 за користування кредитом позичальник сплачує комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2.99 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних платежів. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 23.07.2018 р. сума заборгованості зі сплати комісії за обслуговування кредиту складає 4784 грн.

Банк, встановивши у кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, не зазначив, за які саме послуги сплачується комісія.

Відповідно до п. 3.4.1 Договору, позичальник має право одержувати від банку інформацію про заборгованість за кредитом, комісії за обслуговування, процентами та іншими платежами за цим Договором. Відповідно до п. 3.4.5 Договору не частіше одного разу на місяць вимагати у Банку безоплатного надання інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту повернутої Банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися Позичальнику за законом.

Тобто Договором передбачено право Позичальника на отримання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена також ч. 1 статті 11 Закону України "Про споживче кредитування".

Перелік послуг з обслуговування кредиту, за які справляється плата у вигляді комісії за обслуговування комісії, Договір не містить, при цьому, щомісячна плата за обслуговування міститься й у пункті 1.5.3 кредитного договору та у графіку щомісячних платежів.

Відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору. Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги, перелік яких відсутній у Договорі, а отримання інформації щодо кредиту безоплатна відповідно до ч. 1 статті 11 Закону України "Про споживче кредитування", вказаний пункт кредитного договору є несправедливим та підлягає визнанню недійсним.

Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі N 583/3343/19.

Положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними іне потребують визнання недійсними.

Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі N 6-2071цс16.

Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168,банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі N 708/195/19.

Відповідно до п.п. 3.4.1, 3.4.5 Договору позичальник має право одержувати від банку інформацію про заборгованість за кредитом, комісії за обслуговування, процентами та іншими платежами за цим Договором, а також не частіше одного разу на місяць вимагати у Банку безоплатного надання інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту повернутої Банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися Позичальнику за законом. Тобто Договором передбачено право Позичальника на отримання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена також ч. 1 статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". При цьому, перелік надання інших послуг за вказану у п. 1.5.3 Договору плату, умовами договору не передбачено. Вказана щомісячна плата за обслуговування кредиту міститься у графіку щомісячних платежів і не залежить від потреби позичальника.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості по комісією за обслуговування кредиту 4784 грн. необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з меморіального ордера № 486 від 02.08.2018 р., позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1762 грн., а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме: 1409,85 грн. (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір заявленого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 19152,99 грн.*1762 грн./23936,99 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. №36 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 610, 612, 1048-1049, 1054, постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» заборгованість за кредитом у розмірі 19152,99 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» судовий збір у сумі 1409,85 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Костянтин СОРОКІН