ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4361/22 Справа № 199/1251/20 Суддя у 1-й інстанції - БОГУН О. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н ОВ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані»

на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 12 грудня 2018 року близько 08-30 годин в м. Дніпро на Амурському мосту, в районі е/о №99, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом автомобілем марки Мерседес-Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_1 , який рухався попереду, в той в свою чергу продовжив некерований рух та допустив зіткнення з транспортним засобом Рено, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , тим самим порушив п.12.1 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засобу отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

В результаті ДТП автомобіль марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності позивачу отримав механічні пошкодження.

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро Дяченко І.В. від 18 січня 2019 року по справі № 199/21/19 (3/199/165/18) про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Власником транспортного засобу автомобіля марки «Мерседес-Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 є ОСОБА_4

Згідно Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.05.2021 ОСОБА_2 на час ДТП перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані», на якого покладається обов`язок щодо відшкодування шкоди спричиненою дорожньо-транспортною пригодою.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля марки «Мерседес-Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4013823 від 27.04.2019, франшиза становить 2000 грн. Про настання страхового випадку була повідомлена страхова компанія ТДВ «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ».

Згідно Рахунку-фактури № ЯС-397 від 02.01.2019, складеного ТОВ «Сигма», розмір шкоди, спричиненої позивачу в результаті пошкодження його автомобіля під час ДТП становить 56 365 грн. 20 коп.

Відповідно до платіжного доручення №12622 від 05.03.2019 страхова компанія ТДВ «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ» перерахувала на рахунок ТОВ «Сигма» грошові кошти у розмірі 23 642 грн. 25 коп.

Для подальшого відновлюваного ремонту автомобіля марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , позивач звернувся до ФОП ОСОБА_5 , яким було виконані ремонтні роботи та придбані необхідні запчастини на загальну суму 27 067 грн.. що підтверджується Товарним чеком від 22.03.2019 та Актом надання послуг від 22.03.2019 № С.

Тобто, загальна сума матеріального збитку становить: 27067 (сума витрачених коштів на відновлювальний ремонт) + 2000 грн. (франшиза) = 29067 грн. 00 коп., яку позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача, крім того просить стягнути моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 20000,00 грн. та судові витрати по справі (том 1 а.с.1-6, 201-205).

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Транс Преміум Компані», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено. Стягнуто з ТОВ «Транс Преміум Компані» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 29067 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 20000 грн. 00 коп., а всього 49067 грн. 00 коп. Стягнуто з ТОВ «Транс Преміум Компані» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (том 1 а.с.238-242).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ТОВ «Транс Преміум Компані» на бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Єлісєєвої Радміли Сергіївни щодо винесення постанови про розшук майна боржника, заінтересована особа: стягував ОСОБА_1 (том 2 а.с.30-31).

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Транс Преміум Компані» звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та винести нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог (том 2 а.с.38-41).

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 грудня 2018 року близько 08-30 годин в м. Дніпро на Амурському мосту, в районі е/о №99, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом автомобілем марки Мерседес-Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_1 , який рухався попереду, в той в свою чергу продовжив некерований рух та допустив зіткнення з транспортним засобом Рено, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , тим самим порушив п.12.1 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засобу отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

В результаті ДТП автомобіль марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності позивачу отримав механічні пошкодження.

Власником транспортного засобу автомобіля марки «Мерседес-Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 є ОСОБА_4 .

Згідно Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.05.2021 ОСОБА_2 на час ДТП перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані», на якого покладається обов`язок щодо відшкодування шкоди спричиненою дорожньо-транспортною пригодою.

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро Дяченко І.В. від 18 січня 2019 року по справі № 199/21/19 (3/199/165/18) про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із їх законності та обґрунтованості.

Проте, погодитися з таким висновком суду, колегія суддів не може.

Відповідно до ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Системний аналіз п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 22, абзацу 3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 , 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо їх застосування, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, (провадження № 14-176цс18) (пункти 68-70): ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

У зазначеному рішенні Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ, згідно поліса №АМ/4013823 від 27.04.2019 і ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну встановлений 100000 грн. за мінусом франшизи 2000 грн. (том 1 а.с.9), то покладення обов`язку відшкодування майнової шкоди за рахунок особи, яка її завдала, можливе лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт).

Оскільки таких законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком в межах ліміту відповідальності, передбаченого страховим полісом, не встановлено, та наявність будь-яких обставин, що перешкоджають такому відшкодуванню не доведено, покладення обов`язку на ТОВ Транс Преміум Компані щодо відшкодування ОСОБА_1 , матеріальної шкоди в розмірі 29067 грн. є передчасним.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що саме на страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування.

З огляду на те, що позивачу страховою компанією виплачено лише 23642,25 грн, що є меншим від встановленого страхового ліміту, а за рештою заподіяної шкоди, позивач не звертався до страховика та не отримував відмови у виплаті такого відшкодування, тому ОСОБА_1 передчасно звернувся до відповідача з даним позовом.

Тобто, позовні вимоги про стягнення шкоди з винуватця ДТП є передчасними без вирішення питання щодо стягнення страхового відшкодування у межах страхового ліміту зі страховика, яким в даному випадку є ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ.

Визначення відповідачів, предмету та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 15 травня 2019 року у справах №№552/91/18, 554/9144/17).

На стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити до участі в справі іншу особу, як співвідповідача.

До участі у даній справі у якості співвідповідача ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ залучено не було та позовні вимоги про стягнення з нього шкоди не пред`явлені.

На викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

За положеннями частин 1 та 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого відповідачем судового збору при поданні апеляційної скарги в розмірі 1261,20 грн. (840,80 грн. х 150%), що підтверджується квитанцією №2522-7222-2052-1699 від 22.04.2022 року (том 2 а.с. 42).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду 1 інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд наголошує, що позивач не позбавлений можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обґрунтування.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані» - задовольнити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2021 року - скасувати.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Преміум Компані» судові витрати в розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: