Справа № 150/485/21
Провадження № 22-ц/801/501/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кушнір Б. Б.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 рокуСправа № 150/485/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Шемети Т.М., Якименко М. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ КАЙРОС» про стягнення заборгованості за договором підряду,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 січня 2022 року про передачу на розгляд іншому суду цивільної справи, постановлену у цій в с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області суддею цього суду Кушнір Б.Б.,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ Кайрос» (далі - ТОВ «СТ Кайрос»), про стягнення заборгованості за договором підряду, мотивуючи його тим, що 14 квітня 2018 року між ним та ТОВ «СТ Кайрос» укладено договір підряду на вирощування соняшника.

За умовами укладеного договору, позивач зобов`язався виконати роботи по вирощуванню на 2018 рік та в наступні роки насіння соняшника кондитерського на власних посівних площах та з використанням власних матеріально-технічних та людських ресурсів, з посівного матеріалу відповідача або, за окремою письмовою домовленістю, з матеріалу позивача та виключно за технологією, що надана Відповідачем.

Місцем виконання договору є посівні площі позивача, які знаходяться на території Мазурівської сільської ради та смт. Чернівці Вінницької області.

На підставі Акту прийому-передачі насіння соняшника від 01 жовтня 2018 року на суму 9 891,2 доларів США, що еквівалентно 279 624,22 грн, позивач передав відповідачу насіння соняшника загальною вагою - 11 900,4 тон, а відповідач прийняв його.

Однак, станом на час подачі позову відповідач не провів розрахунок за вирощену та поставлену продукцію, що і стало підставою для звернення до суду із позовом.

Позивач, пославшись на положення ч. 8 ст. 28 ЦПК України зазначив, що справа по суті заявлених позовних вимог підсудна Чернівецькому районному суду Вінницької області.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 у цій справі передано за підсудністю на розгляд Малиновському районному суду міста Одеси.

Не погодившись із постановленою ухвалою, позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов, проте його відсутність відповідно до ч.3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, ухвала суду цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд, перевіривши її законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Передаючи справу на розгляд Малиновському районному суду міста Одеси за підсудністю суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять договору підряду, ТОВ «СТ Кайрос» зареєстроване у м. Одеса по вул. М. Боровського 1/2, а за загальним правилом підсудності, визначеним ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Із такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись з огляду на таке.

Пунктом 1 частини 6 статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 (а. с.12).

У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що при підписанні вказаного договору підряду відповідач не повернув йому його примірник договору, що униможливлює надання суду його копії, однак факт його існування та факт отримання продукції відповідачам від позивача підтверджується листом ТОВ «СТ Кайрос» №16/11 від 30 грудня 2018 року(а.с. 3).

Наявність укладення між сторонами названого договору дійсно підтверджується листом ТОВ «СТ Кайрос» №16/11 від 30 грудня 2018 року, де здійснюється посилання на відповідні пункти договору, зокрема, що позивач зобов`язався на власний ризик виконати роботи по вирощуванню насіння соняшника кондитерського на власних(орендованих) посівних площах та з використанням власних матеріально-технічних та людських ресурсів із передачею результатів роботи у вигляді вирощеної продукції відповідачу(а.с.9).

Крім того, факт укладення цього договору підтверджує й відповідач, у поданому на позовну заяву відзиві, однак зазначає, що також не має оригіналу укладеного договору підряду (а.с.20-26).

Згідно акту прийому-передачі від 01.08 2018 року позивач передав відповідачу у Вінницькому регіоні насіння соняшника фактично вагою 12660 вартістю 9891,2 у.о.(а.с. 11).

Слід зазначити, що відповідач не оспорює обрану позивачем підсудність Чернівецькому районному суду Вінницької області.

У ст. 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду. Для визначення підсудності спору суду необхідно з`ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Територіальна підсудність (юрисдикція) - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

За загальним правилом територіальної підсудності справ, яке міститься у частині другій статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Статтею 28 ЦПК України визначено випадки альтернативної підсудності справ за вибором позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене у частині восьмій статті 28 ЦПК України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем проживання відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), але і в інших судах.

Визначена частиною восьмою статті 28 ЦПК України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору і можливої зміни ними свого місця проживання, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у постанові Касаційного цивільного суду від 24 липня 2019 року у справі № 682/2631/18.

Згідно з ч.1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

За змістом вказаної норми, місцем виконання зобов`язання є те місце, в якому боржник повинен виконати свій обов`язок (передати кредитору річ, результати робіт, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор повинен прийняти належне виконання. За загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі.

На підставі викладеного вище та встановлених у справі обставин, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність тієї обставини, що місцем виконання цього договору є Чернівецький район Вінницької області.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про те, що справа по суті заявлених позовних вимог підсудна Малиновському районному суду міста Одеси не відповідають вимогам ст. ст. 27, 28, 31 ЦПК України.

Враховуючи, що порушення судом норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали про передачу справи на розгляд іншого суду, тому ця ухвала залишатись у законній силі не може та підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити, ухвалу Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 січня 2022 року про передачу на розгляд іншому суду цивільної справи, скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т.М. Шемета

М. М. Якименко