Справа № 148/1127/22
Провадження № 2-н/148/62/22
У Х В А ЛА

про відмову у видачі судового наказу

04 серпня 2022 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

В С Т А Н О В И В:

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України,судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 161ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані норми закону слід дійти висновку, що законодавець встановив дві окремі вимоги щодо стягнення аліментів у наказному провадженні. Отже заявник повинен обрати, яку з вказаних норм необхідно застосувати. Стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у наказному провадженні процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 цього Кодексу.

Зважаючи, що заявник у заяві про видачу судового наказу зазначила дві окремі вимоги щодо стягнення аліментів у наказному провадженні, враховуючи, що вказана обставина не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, у видачі судового наказу необхідно відмовити, роз`яснивши ОСОБА_1 наслідки такої відмови.

Керуючись ст. 161, 165-166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя О.О. Дамчук