Справа № 344/9936/21
Провадження № 2/344/559/22
У Х В А Л А

11 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.,

секретаря Підхомної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий парк 2» до ОСОБА_1 про розірвання договорів купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року керівник товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий парк 2» Мотуз Антоніна Дмитрівна звернулась в суд із позовом до ОСОБА_1 про розірвання договорів купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 29 червня 2021 року та призначено підготовче засідання на 15 липня 2021 року.

15 липня 2021 року підготовче засідання відкладено на 29 липня 2021 року, оскільки представник позивача не з`явився у підготовче засідання, конверт із судовою повісткою, яка адресована позивачу, повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

29 липня 2021 року представник позивача повторно не прибув у підготовче засідання. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 08 вересня 2021 року. Відомостей про вручення чи невручення судової повістки суду не надано.

08 вересня 2021 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 22 вересня 2021 року через третю неявку представника позивача.

22 вересня 2021 року представник позивача також не прибув у підготовче засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання судової повістки, яку повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній», а також оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України. Судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11 жовтня 2021 року.

У судове засідання 11 жовтня 2021 року представник позивача не з`явився, про розгляд справи також повідомлений надісланням судової повістки, яку повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній», а також оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України. Розгляд справи відкладено на 22 листопада 2021 року.

22 листопада 2021 року представник позивача повторно не забезпечив явку свого представника у судове засідання, про розгляд справи повідомлявся належним чином (направленням судової повістки на адресу місцезнаходження та оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України). Розгляд справи відкладено на 08 грудня 2021 року.

08 грудня 2021 року розгляд справи відкладено на 25 січня 2022 року через неявку представника позивача у судове засідання, який також повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки та оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України. Конверт із судовою кореспонденцією, що була адресована позивачу повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

25 січня 2022 року розгляд справи не відбувся через перебування судді у відпустці. Розгляд справи відкладено на 21 лютого 2022 року. Повістку про виклик на 25 січня 2022 року представник позивача не отримував. Конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

21 лютого 2022 року представник позивача до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Судова повістка про виклик представника позивача у судове засідання повернута суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

11 березня 2022 року представник позивача до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Судова повістка про виклик представника позивача у судове засідання повернута суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідач та її представник не прибули у судове засідання, від представника надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду через численні неявки представника позивача. Також клопотала про судовий розгляд за відсутності сторони відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Системний аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі № 522/7428/15, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України).

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України).

У даній справі товариство з обмеженою відповідальністю «Річковий парк 2» повідомлялось судом шляхом надіслання судових повісток на адресу зазначену у позовній заяві (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, буд. № 429), яка є адресою місцезнаходження цієї юридичної особи за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Направлення судових повісток на вказану адресу вважається належним повідомленням позивача про розгляд справи, так як у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також позовній заяві відсутня офіційна електронна адреса товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий парк 2».

За змістом ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи що заяв про зміну місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий парк 2» до суду не надходило, направлення судових повісток, на адресу місцезнаходження даного товариства, які повернулись з відмітками: «адресат відсутній за вказаною адресою», «адресат відсутній», розцінюється судом як належне повідомлення позивача про розгляд справи.

Неявка представника позивача не дає можливості суду відповідно до ст. 263 ЦПК України ухвалити законне і обґрунтоване рішення у справі, повно і всебічно з`ясувати обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Предметом позову в даній справі є дві немайнові вимоги позивача про розірвання договорів купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому № 01/17/14 та 01/18/14, які укладені 14 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Річковий парк 2» та відповідачем ОСОБА_1 .

За підставу позову позивач вказує, що протягом значного періоду часу з жовтня 2020 року відповідачем вчиняються суттєві дії щодо втручання у господарську діяльність товариства з метою вимагання коштів. Зазначає, що ОСОБА_1 докладає значних зусиль щодо поширення недостовірної інформації щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий парк 2» та його керівників у соціальних мережах серед інвесторів будівництва. Здійснює перешкоди у веденні будівельних робіт. В неодноразових розмовах та при зустрічах з керівниками товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий парк 2» ОСОБА_1 неодноразово вимагала від них суму в розмірі 80 000 доларів США, за своє майно, в той час як сума по договорах купівлі продажу складає менше 30 000 доларів США. Відповідач в неодноразових розмовах визнає, що сума яку вона вимагає значно перевищує її вкладення. Позивач вважає що такі дії відповідача є порушенням чинного законодавства України, несуть загрозу господарській діяльності товариства, що проявляється у підбурюванні інших інвесторів не виконувати свої зобов`язання за договорами, підривання ділової репутації товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий парк 2», що несе фінансові втрати для товариства та реалізації проекту вцілому.

Завдання вказаної шкоди відповідачем позивач розцінює як підставу для розірвання договорів купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 14 серпня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Однак у позовній заяві не конкретизовано які саме висловлювання здійснювала ОСОБА_1 при зустрічах чи у соціальних мережах. Не зазначено у який саме спосіб вказані заяви відповідачем оприлюднені у мережі інтернет (пости у соціальних мережах, особиста переписка, дописи в групах, чатах, тощо). Не конкретизовано зміст висловлювань, які на думку позивача нанесли йому втрат у вигляді упущеної вигоди.

Наведене підлягає встановленню судом під час судового розгляду.

Про намір довести під час судового розгляду понесення товариством значних майнових втрат, представник позивача повідомив суд у позовній заяві.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказала, що позивачем не наведено конкретних протиправних дій, а також розміру шкоди, яка заподіяна відповідачем. А також, що не розуміє яким чином відповідач може перешкоджати будівництву, так як остання часто знаходиться за кордоном.

Не конкретизація підстав позову, неможливість задати представнику позивачу уточнюючі запитання, не дає можливість суду з`ясувати всіх обставин справи, оцінити наявні у справі докази на предмет їх належності (наявності у них інформації щодо предмета доказування).

З часу подання позову до суду представник позивача судовим розглядом не цікавиться, причини неявки суд не повідомляє, у зв`язку із чим розгляд справи відкладався неодноразово.

Оскільки представник позивача будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду на момент розгляду справи не надходило, неявка позивача перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Залишення позову без розгляду жодним чином не позбавляє позивача повторно звернутись із позовом до суду та не перешкоджає позивачу реалізувати своє право на звернення до суду.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Річковий парк 2» до ОСОБА_1 про розірвання договорів купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Бабій О.М.