Справа № 129/1850/21
Провадження по справі № 2/129/208/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" червня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Дєдова С.М.,
заочно розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у відсутність сторін та їх представників в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,
06.07.2021 р. до суду заявлено цей позов, у якому позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили такі позовні вимоги:
- стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , - 3386,00 грн., на відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Вимоги позову обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , належить легковий автомобіль «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.21).
13.11.2020 р. о 17 год. 30 хв. по вул. Південна в м. Гайсині Вінницької області, сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_3 , який керуючи власним автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби були технічно та механічно пошкоджено, водій та пасажир автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження, чим порушив водій ОСОБА_3 вимоги пункту 13.1. Правил дорожнього руху.
20.11.2022 р. постановою слідчого СВ Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області закрито кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
22.03.2021 р. постановою Гайсинського районного суду Вінницької області у справі №129/692/21 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме визнано останнього винним у порушенні пункту 13.1. Правил дорожнього руху і скоєнні ним дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.11.2020 р. о 17 год. 30 хв. по вул. Південна в м. Гайсині Вінницької області за участю транспортних засобів, - автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.11).
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК» Альфа Страхування» №ЕР-200061982, згідно з яким франшиза на яку зменшується страхове відшкодування становить в сумі 2500,00 грн. (а.с.9), однак водій ОСОБА_3 добровільно суму франшизи не відшкодував.
ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого ока, садна в ділянці правого колінного суглобу, забійної рани в ділянці голови зліва, закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку:
- ушкодження у вигляді синця та садна відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я;
- ушкодження у вигляді забійної рани та закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Внаслідок отриманих травм ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13.11.2020 р. по 28.11.2020 р., включно, з діагнозом, - струс головного мозку, рублена скальпована рана голови справа, стан після операції ПХО шви на рану, витрати на лікування склали 1936,00 грн., таким чином ОСОБА_1 заподіяно матеріальні збитки на суму 4436,00 грн., на час подання позову ПрАТ «Страхова компанія» Альфа Страхування» відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодувала збитки в сумі 1050,00 грн., відповідно сума заподіяних матеріальних збитків залишається не відшкодована в сумі 3386,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 .
Крім матеріальної шкоди ОСОБА_1 заподіяні фізичні та моралі страждання, а саме під час дорожньо-транспортної пригоди і внаслідок отримання тілесних ушкоджу виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, призвели до різкого погіршення стану здоров`я, викликали необхідність тривалого лікування, вплинули на реалізацію намірів та ділових стосунків, на даний час ОСОБА_1 продовжує лікуватися, психічний та моральний стан був значно погіршений та пригнічений від того, що ОСОБА_3 з вини якого сталося дорожньо-транспортна пригода фактично не цікавився станом здоров`я та перебігом лікування, за період лікування фактично не надав належної матеріальної та моральної допомоги, ОСОБА_1 отримав важкі травми з непередбачуваними наслідками, отримані травми та тривале і продовжуване лікування різко вплинуло на психологічний стан рідних і близьких і також вкрай негативно впливає на ОСОБА_1 , крім того ОСОБА_1 продовжує нести матеріальні затрати.
ОСОБА_2 , яка перебувала в момент дорожньо-транспортної пригоди, в якості пасажира автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого ока, спинки носа, грудної клітки, лівого плеча, лівої гомілки, саден в ділянці спинки носа, лівого колінного суглобу:
- ушкодження у вигляді синців та саден відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень,що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім того ОСОБА_2 заподіяні фізичні та моральні страждання, а саме під час дорожньо-транспортної пригоди і внаслідок отримання тілесних ушкоджень виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, що призвели до різкого погіршення стану здоров`я, викликали необхідність тривалого лікування, вплинули на реалізацію намірів та ділових стосунків, на даний час ОСОБА_2 продовжує лікуватися, психічний та моральний стан був значно погіршений та пригнічений від того, що ОСОБА_3 з вини якого сталося дорожньо-транспортної пригоди фактично не цікавився станом здоров`я та перебігом лікування, за період лікування фактично не надав належної матеріальної та моральної допомоги, отримані травми та тривале і продовжуване лікування різко вплинуло на психологічний стан рідних і близьких що також вкрай негативно впливає на ОСОБА_2 , крім того позивач продовжує нести матеріальні затрати; вказані обставини призвели до додаткових витрат та труднощів, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від позивачів додаткових зусиль для відновлення організації свого життя.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, в поданих до суду заявах просили справу розглянути у їх відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позовні вимоги підтримали.
Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявив, відзиву не надавав відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Оскільки належним чином у розумінні ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового засідання у цій справі відповідач ОСОБА_3 жодного разу у призначені у справі судові засідання не з`являвся, крім того ОСОБА_3 повідомлений про дату, час і місце судового засідання оголошеннями про виклик до суду через веб-сайт Гайсинського районного суду Вінницької області, в числі інших не з`явився 28.10.2021 р., 17.01.2022 р., 18.01.2022 р. та 10.03.2022 р., про причини неявки не повідомив, відзив не подав, а позивачі не заперечували проти заочного вирішення справи, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважав необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення у порядку загального позовного провадження, про що 10.05.2022 р. постановив ухвалу.
З урахуванням позицій позивачів, досліджених матеріалів цивільної справи та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з таких міркувань та підстав.
Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, встановив, що ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , належить легковий автомобіль «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.21).
13.11.2020 р. о 17 год. 30 хв. по вул. Південна в м. Гайсині Вінницької області, сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_3 , який керуючи власним автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби були технічно та механічно пошкоджено, водій та пасажир автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження, чим порушив водій ОСОБА_3 вимоги пункту 13.1. Правил дорожнього руху.
22.03.2021 р. постановою Гайсинського районного суду Вінницької області у справі №129/692/21 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме визнано останнього винним у порушенні пункту 13.1. Правил дорожнього руху і скоєнні ним дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.11.2020 р. о 17 год. 30 хв. по вул. Південна в м. Гайсині Вінницької області за участю транспортних засобів, - автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.11).
ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого ока, садна в ділянці правого колінного суглобу, забійної рани в ділянці голови зліва, закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку:
- ушкодження у вигляді синця та садна відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я;
- ушкодження у вигляді забійної рани та закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_1 заподіяно матеріальні збитки на суму 1805 грн. 70 коп., на час подання позову ПрАТ`Страхова компанія» Альфа Страхування» відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодувала збитки в сумі 1050,00 грн., відповідно сума заподіяних матеріальних збитків залишається не відшкодована в сумі 755 грн. 70 коп., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 .
Крім того, врезультаті вчиненої з вини відповідача ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка полягає в тому що під час ДТП він пережив сильний стрес, страх за своє життя, важкий фізичний біль, страждання через отриману травми і змушений був перебувати на стаціонарному лікуванні в лікарні, а саме у КНП «Гайсинська ЦРЛ Гайсинської міської ради»в період із з 13.11.2020 р. по 28.11.2020 р. включно. Позивач є особою похилого віку, а тому спричинені йому тілесні ушкодження негативно вплинули на подальший стан його здоров`я. Внаслідок отримання тілесних ушкоджу виникли психотравматичні фактори, які вплинули на реалізацію намірів та ділових стосунків ОСОБА_1 , психічний та моральний стан був значно погіршений та пригнічені від того, що ОСОБА_3 з вини якого сталося дорожньо-транспортна пригода фактично не цікавився станом здоров`я та перебігом лікування, за період лікування фактично не надав належної матеріальної та моральної допомоги. Завдану ОСОБА_1 моральну шкоду відповідачем не відшкодовано.
В результаті вчиненої з вини відповідача ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 завдано моральної шкоди, яка полягає в тому що під час ДТП вона пережила сильний стрес, страх за своє життя, важкий фізичний біль, страждання через отримані травми і змушена була лікуватись, а саме у КНП «Гайсинська ЦРЛ Гайсинської міської ради»протягом листопада 2020 р. Позивачка є особою похилого віку, а тому спричинені їй тілесні ушкодження негативно вплинули на подальший стан її здоров`я. Внаслідок отримання тілесних ушкоджу виникли психотравматичні фактори, які вплинули на реалізацію намірів та ділових стосунків ОСОБА_2 , психічний та моральний стан був значно погіршений та пригнічені від того, що ОСОБА_3 з вини якого сталося дорожньо-транспортна пригода фактично не цікавився станом здоров`я та перебігом її лікування, за період лікування фактично не надав належної матеріальної та моральної допомоги їй. Завдану ОСОБА_2 моральну шкоду їй відповідачем не відшкодовано.
Встановлені обставини та висновки суду підтверджуються такими доказами: повідомленням ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» вих. №1553.609.20.01-001838.06 від 17.06.2021 р. (а.с.6), квитанціями про закупівлю медикаментів (а.с.а.с.7-8), полісом №ЕР-200061982 ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на ім`я ОСОБА_1 (а.с.9), повідомленням КНП «Гайсинська центральна районна лікарня Гайсинської міської ради» №1102 від 02.06.2021 р. на запит адвоката Курбатова Р.В. від 07.06.2021 р. (а.с.10), постановою Гайсинського районного суду Вінницької області №129/692/21 від 22.03.2021 р. (а.с.11), постановою про закриття кримінального провадження від 20.11.2020 р. (а.с.12), випискою №5263/598 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 від 28.11.2020 р. (а.с.24).
Спірні правовідносини регулюються:
- відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування;
- відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
- відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі;
- згідно із ч. 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав;
- відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
- відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості;
- згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала;
- згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
- відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
- відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Верховний суд в постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц висловив наступну позицію щодо права потерпілого самостійно обирати особу, до якої звертатись із вимогою щодо відшкодування шкоди:
«З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.
Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності».
Згідно з ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Згідно з п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно з п.12.2 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.
Оскільки позивачу ОСОБА_1 в результаті вчиненої з вини відповідача ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди завдана відповідачем майнова шкода, пов`язана із ушкодженням здоров`я, у розмірі 1805 грн. 70 коп., частину з якої в сумі 1050,00 грн. на час подання позову відшкодувано ПрАТ`Страхова компанія» Альфа Страхування» відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та відповідно сума заподіяних матеріальних збитків залишається не відшкодована в сумі 755 грн. 70 коп., то на підставі ст.22, ст. 1166, ст. 1187, ст. 1188 ЦК України з метою захисту законних прав позивача необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 70 коп. на відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити через безпідставність та недоведеність обставин розміру завданого збитку в більшій ніж встановлено судом сумі.
При цьому, оскільки згідно з п.12.2 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується, то підстави стягнення із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 розміру франшизи в сумі 2500 грн. відсутні, а відтак в цій частині позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.
Оскільки в результаті протиправної поведінки відповідача ОСОБА_3 , пов`язаної з експлуатацією транспортного засобу, що знаходився на законній правовій підставі у володінні та користуванні останнього, спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в зв`язку з чим останні пережили під час ДТП сильний стрес, страх за своє життя, важкий фізичний біль, страждання через необхідність проходити тривале лікування, не мали можливості вести звичний спосіб життя через отримані травми, то позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завдана відповідачем ОСОБА_3 моральна шкода, яка ним не відшкодована, а тому задля захисту законних прав та інтересів позивачів ця шкода підлягає відшкодуванню ОСОБА_3 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог позивачів необхідно відмовити через безпідставність цієї частини позовних вимог з огляду на вищенаведені судом обґрунтування , мотиви та норми закону.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України,
Позовні вимоги задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 12.08.1996 року Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 28.01.2000 року Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), зареєстрованого та жителя АДРЕСА_3 , - 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 70 коп., на відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: