Справа № 1716/763/2012
Номер провадження 2-і/570/3/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

заяву представника стягувача ОСОБА_1 , адвоката Кітовського Віталія Леонідовича про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно

у цивільній справі за поданням заступника начальника Рівненського відділу Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визначення частки боржника ОСОБА_2 у спільному майні із ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває справа за поданням заступника начальника Рівненського відділу Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визначення частки боржника ОСОБА_4 у спільному майні із ОСОБА_5 . Ухвалою Рівненського районного суду від 15 лютого 2022 року прийнято дану справу до провадження і призначено до судового розгляду.

В рамках даної справи, представник стягувача ОСОБА_1 , адвокат Кітовський В.Л., звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по справі за вищевказаним поданням шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: на земельну ділянку площею 0,1694 га, кадастровий номер :05:022:0383, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246; на земельну ділянку площею 0,1871 га, кадастровий номер :05:022:0381, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246; на земельну ділянку площею 0,136 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:008:0793, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Біла Криниця, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246; на земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:008:0792, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Біла Криниця, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246; на квартиру, загальною площею 23,2 кв.м, житлова площа 12 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, за адресою: АДРЕСА_1 ; на житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 181,3 кв.м, житловою площею 118,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246; на будівлю автомийки, загальною площею 13,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246; на садовий будинок та господарську будівлю, загальною площею 514,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 46.

Свою заяву він мотивує тим, що Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2013 року позов ОСОБА_6 було задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок погашення боргу 399650 грн. та 4939,50 грн. судового збору. З метою уникнення виконання рішення суду ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 вирішили поділити спільне сумісне майно. Ухвалою Рівненського районного суду від 10 липня 2013 року у справі № 570/2652/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільної сумісної власності подружжя визнано мирову угоду про вирішення судового спору на умовах, відповідно до яких автомобіль марки "VOLKSWAGEN TOUAREG", 2006 року випуску, 16 земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва на території Великожитинської сільської ради, 3 земельних ділянки для будівництва торгово-офісного центру обслуговування населення на території Великожитинської сільської ради, 3 земельних ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків у АДРЕСА_5 АДРЕСА_5 визнані спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Право власності на все вищезгадане майно визнано за ОСОБА_5 , а право власності ОСОБА_4 на вказане майно припинено. ОСОБА_5 зобов`язалася виплатити ОСОБА_4 400000 гривень. Провадження у справі закрито.

07 травня 2014 року було відкрито виконавче провадження № 43108029 з виконання виконавчого листа № 1716/763/2012, однак, майно за рахунок якого можна було б виконати рішення суду про стягнення коштів на користь ОСОБА_6 було зареєстроване на праві власності за дружиною ОСОБА_4 - ОСОБА_5 . Відтак, рішення Апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2013 року станом на сьогодні не виконане, однак, після поділу майна шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не припинявся, а тому вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружжя і на нього може бути звернено стягнення з метою повного виконання рішення суду на користь стягувача ОСОБА_1 .

В судове засідання учасники справи не викликалися, оскільки суд вважає можливим вирішити заяву про забезпечення позову без участі учасників і таке право передбачене ч.1 ст.153 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову. Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.6 ст.431 ЦПК України, за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 150 цього Кодексу.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.76 ЦПК України, тобто обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Представник стягувача ОСОБА_1 , адвокат Кітовський В.Л., у своїй заяві просить суд накласти арешт на нерухоме майно, яке зареєстровано на праві власності за ОСОБА_5 і є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з метою повного виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 399650 грн. В заяві представника стягувача про забезпечення позову не наведено вмотивованого обґрунтування, що саме цей вид заходу забезпечення позову необхідно вжити і його співмірність позовним вимогам, які задоволено рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2013 року. При цьому в заяві про забезпечення позову взагалі не вказано яка реальна або приблизна вартість майна, на яке заявник просить накласти арешт, вказано лише, що обраний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, однак доказів цього суду не надано.

Крім того, представник стягувача просить накласти арешт на все нерухоме майно, що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_5 і є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак в разі вжиття заходів забезпечення позову і накладення арешту на вищевказане майно, ОСОБА_5 , яка не є боржником у виконавчому провадженні, буде позбавлена можливості в повній мірі реалізовувати свої права володіння, користування та розпорядження належною їй часткою у спільному сумісному майні подружжя.

Також необхідно відмітити, що забезпечення позову може бути застосоване при подачі позову до суду або перед подачею позову. На даний час позов вирішено, рішення суду перебуває на виконанні. Норми ЦПК України не передбачають можливості забезпечувати позов при розгляді клопотання відділу ДВС про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Після визначення частки майна боржника ОСОБА_4 в спільному майні подружжя, державний виконавець в ході виконання рішення суду не позбавлений можливості накласти арешт на частку майна боржника ОСОБА_4 .

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає заяву представника стягувача ОСОБА_1 , адвоката Кітовського В.Л., про забезпечення позову безпідставною і необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.76-81, 149-153, 157, 258-261, 353 ч.1 п.4, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника стягувача ОСОБА_1 , адвоката Кітовського Віталія Леонідовича, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у цивільній справі за поданням заступника начальника Рівненського відділу Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визначення частки боржника ОСОБА_2 у спільному майні із ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Ухвала, що постановлена судом без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Остапчук Л.В.