Справа № 456/5869/21
Провадження № 2/456/178/2022
РІШЕННЯ

іменем України

15 березня 2022 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Микитина В.Я.,

сторони у справі:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА»»;

відповідач ОСОБА_1 ;

вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок виплати страхового відшкодування, у порядку регресу;

розглянувши дану цивільну справу у залі судових засідань у приміщенні суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її сторін та без проведення судового засідання, на підставі наявних у суду матеріалів, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ПАТ «Страхова компанія «УНІКА»» в особі уповноваженого представника за довіреністю адвоката Бєліка В.В. (довіреність від 04.01.2021 року за № 2 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ОД № 003783 від 15.05.2019 року, належно засвідчені копії приєднані до матеріалів позовної заяви), скориставшись поштовим зв`язком, 17.11.2021 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (надійшла 23.11.2021 року та зареєстрована за вх. № 22485), в якій просить ухвалити рішення про стягнення на свою користь з відповідача ОСОБА_1 у порядку регресу майнову шкоду, заподіяну внаслідок виплати страхового відшкодування, у розмірі 6 487 грн. 49 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення даної позовної заяви до суду, у розмірі 2 270 грн., позивач просить покласти на відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що 08.07.2018 року на автошляху М-06 «Київ-Чоп» (617-й км) сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки PEUGEOT моделі 607, реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та транспортного засобу марки TOYOTA моделі YARIS, реєстраційний номер України НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .. Постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Шрамка Р.Т., винесеною 08.08.2018 року у справі № 456/2755/18, провадження № 3/456/1193/2018, відповідача визнано винуватим у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та накладено на нього відповідне адміністративне стягнення. Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача станом на дату вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди була ним застрахована у встановленому законом порядку на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1830282, у зв`язку з чим відповідна регламентна виплата потерпілій особі була здійснена позивачем, а її розмір становить 6 487 грн. 49 коп.. Позивач стверджує, що саме відповідач, як винна у дорожньо-транспортній пригоді особа, повинен відшкодувати йому зазначену майнову шкоду, у порядку регресу. З метою отримання відшкодованого замість відповідача розміру збитків, позивач звернувся до останнього із вимогою про відшкодування такого, однак відповідна вимога була відповідачем проігнорована. З огляду на вказане, позивач, посилаючись на положення статей 22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, за захистом своїх порушених прав змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву ПАТ «Страховак компанія «УНІКА»» до нього про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок виплати страхового відшкодування, у порядку регресу, не подав.

Заяви та клопотання учасників справи.

Заяв чи клопотань від учасників цієї справи, у тому числі й про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та інших її учасників, у визначені чинним ЦПК України й судом строки та порядку, до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 17.12.2021 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який у позові не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду, розташованого по вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий Львівської області, 07.02.2022 року о 14:00 год., без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 07.02.2022 року судовий розгляд цієї справи відкладено та ухвалено проводити її у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду, розташованогопо вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий Львівської області, 15.03.2022 року о 14:00 год., без проведення судового засідання, за наявними у цій справі матеріалами.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказів регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ПАТ «Страхова компанія «УНІКА»» за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких його прав ОСОБА_1 , встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Судом встановлено, що 08.07.2018 року на ділянці автодороги М-06 «Київ-Чоп», що на території м. Стрий Львівської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки PEUGEOT моделі 607, реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та транспортного засобу марки TOYOTA моделі YARIS, реєстраційний номер України НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого обидва автомобілі зазнали механічних ушкоджень, що стверджується довідкою № 464383 про дорожньо-транспортну пригоду від 06.08.2018 року (копія мітиться у справі, а. с. 9).

Цією ж довідкою стверджується й те, що власником транспортного засобу марки TOYOTA моделі YARIS, реєстраційний номер України НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди та станом на дату здійснення страхового відшкодування є ОСОБА_3 ..

Як вбачається з постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Шрамка Р.Т., винесеної 08.08.2018 року у справі № 456/2755/18, провадження № 3/456/1193/2018, котра 20.08.2018 року набрала законної сили (копія міститься у справі, а. с. 7), у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано винуватим відповідача та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на той час становило 340 грн.. Постановою цього ж судді, винесеною 06.09.2018 року у справі № 456/2841/18, провадження № 3/456/1234/2018, котра 17.09.2018 року набрала законної сили сп`яніння (копія міститься у справі. а. с. 8), відповідача визнано винуватим також у керуванні транспортним засобом станом на час вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного.

Суд, у межах пред`явлених у даній справі позовних вимог про правові наслідки дій відповідача, стосовно якого винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, котра набрала законної сили, приймає таку постанову до уваги як обов`язкову у питанні, чи мала місце така дія та чи вчинена вона з вини відповідача, у зв`язку з чим оцінку обставині щодо вини відповідача у вчиненні ним дорожньо-транспортної пригоди за його участі та участі водія ОСОБА_2 , який керував належним ОСОБА_3 транспортним засобом, не надає, а вина відповідача у вчиненні ним дорожньо-транспортної пригоди вважається встановленою у межах справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу марки PEUGEOT моделі 607, реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , була застрахована позивачем у визначеному законом порядку, що стверджується полісом № АМ/1830282 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.01.2018 року (копія міститься у справі. а. с. 6), з огляду на що 07.11.2018 року власниця транспортного засобу марки TOYOTA моделі YARIS, реєстраційний номер України НОМЕР_2 , - ОСОБА_3 звернулася до позивачаіз заявою на виплату страхового відшкодування (копія міститься у справі, а. с. 10).

Як вбачається з проведеної позивачем ремонтної калькуляції № 00265387 від 07.11.2018 року (копія міститься у справі. а. с. 12-13), вартість матеріального збитку з врахуванням зносу та з врахуванням ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 8 737 грн. 10 коп..

Відповідно до страхового акта № 00265387 від 14.12.2018 року (копія міститься у справі, а. с. 14), на підставі наявних документів вищевказана подія кваліфікована як страховий випадок, а сума страхового відшкодування становить 6 487 грн. 49 коп..

Позивач відшкодував власниці транспортного засобу марки TOYOTA моделі YARIS, реєстраційний номер України НОМЕР_2 , ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 6 487 грн. 49 коп. за платіжним дорученням від 07.12.2018 року за № 157731 (копія міститься у справі, а. с. 15).

Отже, загальний розмір заподіяної позивачем майнової шкоди, пов`язаний із визначенням розміру та здійснення виплати страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, котра трапилася з вини відповідача, становить 6 487 грн. 49 коп..

Норми, джерела права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування.

За загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги регресу до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Частиною 1 ст. 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезбеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

З огляду на досліджені обставини справи, пов`язані із встановленням вини відповідача у порушенні ним Правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, у тому числі й перебування під час її вчинення у стані алкогольного сп`яніння, причинно-наслідковим зв`язком між такою пригодою й заподіяною шкодою майну ОСОБА_3 , а також відшкодуванням такої шкоди позивачем у повному обсязі у вигляді страхової виплати, суд, вважає, що її розмір повинен бути компенсований позивачеві відповідачем у порядку регресу як особою, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, з відповідача на користь позивача для відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку регресу, підлягає до стягнення 6 487 грн. 49 коп.. При цьому суд вважає за необхідне наголосити, що розмір здійсненого позивачем потерпілій особі страхового відшкодування ніким з учасників дорожньо-транспортної пригоди, у тому числі й відповідачем як її винуватцем, не оспорювався.

Відтак, позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 270 грн. і підтверджуються платіжним дорученням № 2894 від 16.11.2021 року (оригінал міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, в силу ухвалення рішення на користь позивача, слід покласти на відповідача.

Доказів понесення учасниками цієї справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 2, 4-5, 7, 10, 12-13, 77-82, 89-90, 95, 137, 141, 191, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок виплати страхового відшкодування, у порядку регресу, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»» 6 487 (шість тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 49 коп. на відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок виплати страхового відшкодування, у порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»» 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. на відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін у справі.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА»»; місцезнаходження юридичної особи: вул. О. Теліги, 6-В, м. Київ, Україна, 04112; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 20033533.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Дата складення та підписання судового рішення без його проголошення: 15 березня 2022 року.

Суддя В.Я. Микитин