Провадження № 2/537/1040/2022
Справа № 534/1794/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2022 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря Савічевої М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

До суду надійшли клопотання відповідача ОСОБА_2 про застосування до позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кириченко Г.В. заходів процесуального примусу. Згідно змісту вказаних клопотань, відповідач просив суд: визнати дії представника позивача адвоката Кириченко Г.В., з подання заяв від 16 березня 2021 року та 17 червня 2022 року про відкладення розгляду справи, зловживанням процесуальними правами та накласти на неї штраф; визнати дії представника позивача з подання заяви від 22 серпня 2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поз приміщення суду зловживанням процесуальними правами та залишити вказану заяву представника позивача без розгляду, накласти на представника позивача та на позивача штраф; визнати дії представника позивача з подання заяви від 22 серпня 2022 року про витребування доказів зловживанням процесуальними правами та залишити заяву останньої без розгляду, накласти на позивача та представника позивача штраф. Відповідач вважає, що адвокат Кириченко Г.В. безпідставно затягує та перешкоджає розгляду справи. Відповідач вважає, що такі дії є зловживанням процесуальними правами і спрямовані на затягування та перешкоджанню розгляду справи. Просить визнати вказані такі дії позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Кириченко Г.В. зловживанням процесуальними правами та накласти на них штраф.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд застосувати до позивача та його представника заходи процесуального примусу за зловживання процесуальними правами.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кириченко Г.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання про застосування заходів процесуального примусу.

Третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 підтримала клопотання відповідача.

Вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

05 серпня 2022 року з Автозаводського районного суду міста Кременчука до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини для розгляду на підставі розпорядження в.о. голови суду 03 серпня 2022 року.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 08 серпня 2022 року цивільну справу справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини прийнято до розгляду.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 23 серпня 2022 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 23 серпня 2022 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Згідно із статтею 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, часто зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. Факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справі.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

Відповідно до статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно зі статтею 144 Цивільного процесуального кодексу України,одним із заходів процесуального примусу є штраф.

В силу вимог статті 148 Цивільного процесуального кодексу України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановленихчастиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Як вказує відповідач, що зловживання позивачем та його представником процесуальними правами виразилось зокрема у систематичному поданні клопотань про відкладення судових засідань під час розгляду справи по суті.

Слід зазначити, що судовий розгляд справи відкладався за клопотанням представника позивача з різних причин, зокрема: введення в Україні воєнного стану; участь представника позивача у проведенні процесуальних дій в межах іншої справи тощо.

Однак в даному випадку, суд вважає помилковим твердження позивача що заяви позивача та її представника справи свідчать про зловживання сторонами своїми процесуальними правами з метою умисного затягування розгляду справи, оскільки остаточне рішення про відкладення розгляду справи приймає суд в провадженні якого перебуває цивільна справа, а тому в даному випадку саме Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області повинен був вирішувати питання щодо наявності в діях позивача та його представника факту зловживання ними своїми процесуальними правами під час знаходження в провадженні останнього цивільної справи що є предметом даного судового розгляду.

З моменту знаходження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області заяв від позивача та її представника про відкладення розгляду справи не надходило, а тому обставини що свідчать про умисне затягування позивачем та її представником розгляду справи яка перебуває в провадженні зазначеного вище суду, відсутні.

Щодо клопотання відповідача про визнання дій представника позивача з подання заяви від 22 серпня 2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщеннями суду зловживанням процесуальними правами та накладення на позивача та її представника заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно із положеннями статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи за їхнім клопотанням мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Оскільки клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кириченко Г.В. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції обґрунтоване складністю представника позивача прибути до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області в судове засідання у зв`язку з віддаленістю її місця перебування та небезпекою пересування територією країни, обумовленою воєнним станом, враховуючи наявну технічну можливість проведення судового засідання в такому режимі, суд з метою дотримання визначених чинним законодавством строків розгляду справ, дійшов висновку, що таке клопотання представника позивача було обґрунтоване та підлягало задоволенню.

Окрім того, стаття 212 ЦПК України на яку відповідач посилається як на підставу свого клопотання, регламентує лише строк звернення до суду із зазначеним вище клопотанням, при цьому не визначаючи наслідки подання зазначеного клопотання з порушенням визначеного наведеною нормою Закону строку, а тому відмова у задоволенні клопотання про участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відео конференції, при наявній технічній можливості провести останнє за допомогою відеозв`язку, можу бути розцінена іншою стороною як вчинення судом перешкод у доступі до правосуддя.

Стосовно клопотання відповідача про визнання дій представника позивача з подання заяви від 22 серпня 2022 року про витребування доказів зловживанням процесуальними правами та накладення на позивача та її представника заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи те, що звернення до суду із клопотанням про витребування доказів є реалізацією визначеного ЦПК України правом сторони, суд не вбачає в діях позивача та її представника ознак зловживання процесуальними правами, оскільки розгляд зазначеного вище клопотання буде проведено судом під час судового розгляду справи по суті із врахуванням наданих учасниками судового розгляду пояснень, щодо змісту та правомірності останнього, а тому клопотання відповідача про визнання дій представника позивача в частині звернення до суду 22.08.2022 із заявою про витребування доказів зловживанням процесуальними правами та накладення на позивача та її представника заходу процесуального примусу у вигляді штрафу задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання дій представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кириченко Г.В. з подання заяв про відкладення розгляду справи, подання клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза приміщеннями суду та подання клопотання про витребування доказів зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до останніх заходів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, тому клопотання відповідача про застосування заходів процесуального примусу задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про застосування заходів процесуального примусу до позивача ОСОБА_1 та до представника позивача адвоката Кириченко Галини Володимирівни відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 30 серпня 2022 року.

Суддя Д.О. Зоріна