печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Трубінській І.С.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Прилуцької Н.М., Бур`янової М.І.

представника третьої особи - Тимофєєва С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Українське товариство охорони пам`яток історії та культури», третя особа - Спеціальне науково-реставраційне виробниче управління Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, про поновлення на роботі, стягнення грошової компенсації за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позову вказував про те, що згідно з контрактом з 26 серпня 2008 року він працював начальником Спеціального науково-реставраційного виробничого управління Українського товариства охорони пам`яток історії та культури (далі - СНРВУ), яке було створене Громадською організацією «Українське товариство охорони пам`яток історії та культури» (далі - Громадська організація).

Зауважує, що рішенням відповідача № 01/20 від 27 березня 2020 року його було звільнено з посади на підставі підпункту 7.6 ст. 7 статуту СНРВУ та розділу 5 контракту.

Посилається на те, що його звільнення було незаконним, оскільки таке підписане, в тому числі й відповідальним секретарем Громадської організації, однак така посада не передбачена статутом.

Крім того, зазначено, що вказане рішення прийнято на підставі протоколу 24/1 від 27 лютого 2020 року, однак вказаний документ відсутній у Голосіївській районній державній адміністрації, вказане свідчить, що його не було надано нотаріусу під час його нотаріального посвідчення.

Також позивач вказує, що рішення про прийняття на роботу та звільнення працівників належить до компетенції бюро колегії головної ради Громадської організації, однак таке рішення відсутнє.

При цьому, ОСОБА_3 посилається на те, що 27 лютого 2020 року засідання колегії головної ради Громадської організації, склад якої обрано в кількості 31 особи, не скликалося та не проводилося.

На підставі наведеного, та посилаючись на те, що укладений з відповідачем контракт від 26 серпня 2008 року був діючим станом на момент його звільнення, документ про його дострокове звільнення - рішення головної ради Громадської організації відсутнє, а тому його звільнення є незаконним і суперечить установчим документам відповідача, позивач просить: поновити його на роботі на посаді начальника СНРВУ з 27 лютого 2020 року; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з причини незаконного звільнення, починаючи з 27 лютого 2020 року по день поновлення на роботі в розмірі 150 000,00 грн, а також 360 000,00 грн компенсації завданої моральної шкоди.

Ухвалою судді від 01 липня 2021 року у справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

10 серпня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність, оскільки дія укладеного між сторонами контракту від 26 серпня 2008 року, продовженого 18 вересня 2009 року, мала б закінчитися 18 вересня 2010 року; на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, враховуючи, що з 18 вересня 2010 року жодна із сторін не заявляла про припинення дії контракту, то трудові відносини між ОСОБА_1 та Громадською організацією продовжувались; відповідно до п. 7.6. статуту СНРВУ повноваження начальника припиняються по закінченню строку його обрання на посаду; начальник СНРВУ може бути звільнений з посади Головною Радою Українського товариства охорони пам`яток історії та культури достроково у випадках: за рішенням загальних зборів трудового колективу СНРВУ; за рішенням бюро колегії Головної Ради Українського товариства охорони пам`яток історії та культури; у результаті проведеної перевірки фінансово-господарської діяльності СНРВУ, керівником якого був ОСОБА_1 встановлено, що воно не подавало Українському товариству охорони пам`яток історії та культури(далі - Товариство) на затвердження річні фінансові плани Управління (п. 2.3. контракту); не перераховувало Товариству частину прибутку (п. 2.5. контракту); з 2010 року не здійснювало звітування щодо фінансово-господарської діяльності перед Товариством (п. 2.4. контракту); в порушення статуту СНРВУ та контракту, здає в оренду приміщення, але документи, що підтверджують звітування перед фіскальними органами, надані не були; вказані порушення, що були встановлені у ході проведеної перевірки, є прямою підставою, визначеною у п. 5.3. контракту для звільнення позивача без жодних умов, а також на підставі п. 7.6. статуту та п. 8 ст. 36 Кодексу законів про працю України, а саме: у зв`язку із систематичним невиконанням начальником без поважних причин обов`язків, покладених на нього статутом СНРВУ і цим контрактом; ненаданням в установленому порядку до бухгалтерії Товариства квартальної та річної фінансової звітності; невиконання СНРВУ зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіку погашення заборгованості із заробітної плати; неподанням на затвердження Товариству річного фінансового звіту; у разі неподанням Товариству квартальної та річної фінансової звітності.

15 вересня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла від позивача відповідь на відзив на вказану позовну заяву, в якому зазначає, що про існування контракту від 18 вересня 2009 року йому нічого невідомо, при цьому, відповідачем наводяться положення контракту, які відповідають змісту контракту від 26 серпня 2008 року, у зв`язку із чим просить не брати до уваги контракт від 18 вересня 2009 року; посилання відповідача на продовження дії контракту в період з дати його припинення (18 жовтня 2018 року) до дати його звільнення (27 лютого 2020 року) є необґрунтованим та хибним; відповідачем не подано доказів про державну реєстрацію нової редакції статуту Товариства, внесення яких відносилося до виключної компетенції З`їзду Товаристваза попередньої редакції статуту, яким також регулювалися обставини щодо проведення та оформлення перевірок фінансово-господарської діяльності СНРВУ та прийняття рішень за такими результатами у 2018-2019 роках.

16 вересня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 крім іншого, просить визнати незаконним рішення відповідача про його звільнення з посади начальника СНРВУ з 27 лютого 2020 року, оформленого протоколом № 24/1 від 27 лютого 2020 року.

01 жовтня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшли заперечення на уточнення позовних вимог від представника відповідача, яких остання просить відмовити у їх прийнятті, оскільки їх подано всупереч ст. 49 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, який просив задовольнити з викладених в позові підстав.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 .

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Громадською організацією в особі ОСОБА_4 , 26 серпня 2008 року укладено трудовий договір (контракт), відповідно до умов якого позивач приймається на посаду начальника СНРВУ. Строк дії контракту визначено до 26 серпня 2009 року, про що видано відповідний наказ № 27-к від 26 липня 2008 року.

Крім того, судом з`ясовано, що 18 вересня 2009 року між сторонами укладено новий контракт, відповідно до умов якого позивач приймається на посаду начальника СНРВУ на строк до 18 вересня 2010 року.

Підтвердження того, що після закінчення строку трудового договору сторони заявили про припинення дії контракту відсутні, тому відповідно між позивачем та відповідачем продовжились трудові відносини.

Пунктами 2.3., 2.5. контракту встановлено обов`язки позивача як начальника СНРВУ, зокрема, він забезпечує складання в установленому порядку річного фінансового плану СНРВУ та надає його на підтвердження Товариству; надає в установленому порядку до бухгалтерії Товариства квартальну та річну фінансову звітність.

Крім того, за змістом п. 2.6. вказаного контракту, начальник зобов`язується забезпечити виконання завдання Товариства із залучення грошових коштів інвесторів та перераховувати частину прибутку Товариству.

Також за змістом п.п. 2.7., 2.8. укладеного між сторонами контракту, начальник щоквартально подає Товариству звіт про результати виконання завдань Товариства. Товариство має право вимагати від начальника достроковий звіт про його дії, якщо останній допустив невиконання чи неналежне виконання своїх обов`язків щодо управління СНРВУ та розпорядження його майном.

При цьому, п. 2.9. контракту визначено, що Товариство організовує фінансовий контроль за діяльністю СНРВУ та затверджує його річний фінансовий план; здійснює контроль за ефективністю використання і збереження переданого майна, а також звільняє начальника у випадку, в тому числі порушень умов контракту.

Пунктом 5.3. контракту встановлено, що додаткові підстави для припинення та розірвання контракту, зокрема, у разі систематичного невиконання начальником без поважних причин обов`язків, покладених на нього статутом СНРВУ і цим контрактом, у разі невиконання у встановлені строки п. 2.5. контракту, у разі неподання Товариству квартальної та річної фінансової звітності.

Згідно із статутом СНРВУ, її засновником є Товариство, а начальник може бути звільнений з посади за рішенням бюро колегії Головної ради Товариства (п. 7.6. цього статуту).

Також з`ясовано, що Головою ГО було видано розпорядження від 18 січня 2018 року №2 «Про перевірку фінансову-господарської діяльності Спеціального наукового реставраційно-виробничого управління ГО «Українське товариство охорони пам`яток історії та культури».

Вказаним розпорядженням зобов`язано директора СНРВУ ОСОБА_1 надати Товариству фінансову та бухгалтерську звітність за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2017 року. Встановлено термін виконання до 01 лютого 2018 року.

Відповідно до пункту 2 вказаного розпорядження, наказано провести перевірку фінансово-господарської діяльності та здійснити перевірку стану матеріальних активів СНРВУ комісією, уповноваженою Товариством, за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2017 року. Встановлено термін виконання до 10 лютого 2018 року.

Пунктом 3 цього ж розпорядження доручено комісії проведення вказаної перевірки та затверджено її склад.

Розпорядження доведено до виконавців, ознайомлено під особистий підпис, зокрема, й ОСОБА_1

22 серпня 2018 року складено акт перевірки фінансово-господарської діяльності та стану матеріальних активів СНРВУ, з якого вбачається, що СНРВУ, в особі начальника ОСОБА_1 не надав Товариству фінансову та бухгалтерську звітність за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2017 року, а також первинні документи тафінансову (бухгалтерську) звітність за цей період; документи щодо стану матеріальних активів, документи бухгалтерського обліку та звіти щодо діяльності СНРВУ за період з 1998-2008 роки, які були передані згідно з актом приймання-передачі від 15 вересня 2008 року.

В результаті комісія не мала можливості провести перевірку фінансово-господарської діяльності СНРВУ.

Крім того, за наслідками вказаної перевірки, комісією встановлено, що СНРВУ не подавало Товариству на затвердження річні фінансові плани СНРВУ (п. 2.3. контракту); не перераховувало Товариству частину прибутку (п. 2.5. контракту); з 2010 року СНРВУ не здійснювало звітування щодо фінансово-господарської діяльності перед Товариством (п. 2.4. контракту); в порушення статуту СНРВУ та контракту із ОСОБА_1 , СНРВУ здає в оренду приміщення, однак документи, що підтверджують звітування перед фіскальними органами, надані не були.

Громадською організацією видано розпорядження № 2-б від 22 серпня 2018 року «Про результати перевірки фінансово-господарської діяльності СНРВУ», в якому зазначається, що у зв`язку із ненаданням відповідної документації для перевірки комісії начальником СНРВУ ОСОБА_1 , останньому видано акти з недоліками перевірки виявлені комісією, та зобов`язано останнього надати письмові пояснення щодо вказаних недоліків та прибути на засідання бюро колегії головної ради Товариства для розгляду результатів перевірки 18 вересня 2018 року о 15:00.

ОСОБА_1 ознайомився із розпорядження № 2-б від 22 серпня 2018 року, про що свідчить його підпис з відміткою «Отримав для ознайомлення».

18 вересня 2018 року проведено засідання бюро колегії головної ради Громадської організації для розгляду результатів перевірки та складено протокол № 6, яким прийнято рішення перенести засідання для розгляду результатів перевірки на 28 вересня 2018 року у зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 на засідання, офіційно направивши запрошення останньому.

28 вересня 2018 року проведено засідання бюро колегії головної ради Громадської організації для розгляду результатів перевірки та складено протокол № 7, яким прийнято рішення перенести засідання для розгляду результатів перевірки на 18 жовтня 2018 року у зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 на засідання, офіційно направивши запрошення останньому.

18 жовтня 2018 року проведено засідання бюро колегії головної ради Громадської організації для розгляду результатів перевірки та складено протокол № 8, яким прийнято рішення винести на пленум питання, щодо звільнення ОСОБА_1 з посади начальника СНРВУ та проведення аудиту фінансово-господарської діяльності СНРВУ, який відбудеться у грудні 2018 року.

Відповідно до постанови бюро колегії головної ради Громадської організації № 7/2 від 18 жовтня 2018 року прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника СНРВУ та призначено пленум для розгляду цьогопитання на грудень 2018 року.

Розглянувши постанову бюро колегії головної ради Громадської організації та керуючись пп. 5.3 контракту, пп. 7.6 статуту СНРВУ, розділом Х Статуту Громадської організації, пленум головної ради Громадської організації прийняв постанову № 4/2 від 20 грудня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника СНРВУ», у якій зазначається: розірвати контракт з останнім, звільнити з його посади з 14 лютого 2019 року.

Відповідно до прийнятого зі змінами пленумом головної ради Громадської організації Статуту Товариства від 19 січня 2019 року питання про звільнення та призначення на посаду керівників відокремлених підрозділів вирішується виконавчим органом - колегією головної ради Товариства.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною 3 ст. 21 КЗпП України визначено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно із п. 8 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є підстави, визначені контрактом.

При цьому, за змістом ч. 2 ст. 23 та ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, вважаються такими, що укладені на невизначений строк, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 23 КЗпП України, тобто щодо строкових трудових договорів укладених у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом) відповідно до закону.

Таким чином, суд встановив, що позивач неодноразово ігнорував вказівки та розпорядження виконавчого органу та інших органів управління Громадської організації, порушуючи трудові зобов`язання та умови статуту при ведені фінансово-господарської діяльності, неналежно виконував свої посадові обов`язки, і такі факти останнім жодним чином не спростовано, дійшов висновку, що ОСОБА_1 звільнено із займаної посади відповідно до умов контракту та установчих документів відповідача - згідно з постановою бюро колегії головної ради Громадської організації № 7/2 від 18 жовтня 2018 року, що є законними та не суперечать нормам чинного законодавства та установчим документам відповідача і СНРВУ, після чого на виконання вимог протоколу № 24/1 засідання колегії головної ради Громадської організаціївід 27 лютого 2020 року, яке ухвалило рішення звільнити ОСОБА_1 з 28 лютого 2020 року та на підставі пп. 7.6 статті 7 статуту СНРВУ та розділу 5 контракту, з метою реєстраційних дій внесення змін про керівника СНРВУ відповідачем прийнято нотаріально посвідчене рішення № 01/20 від 27 березня 2020 року про звільнення позивача та призначення нового керівника.

Отже, враховуючи, що строкові трудові договори було укладено між сторонами правомірно, позивач знав про укладення з ним строкових трудових договорів і погодився з їх умовами, зокрема й в частині покладених на нього обов`язків, а також факт дотримання відповідачем трудового законодавства при звільненні ОСОБА_3 з роботи за п. 8 ст. 36 КЗпП України, суд дійшов висновку про відмову в позові.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 13, 81,141, 258, 263, 265, 273, 280-282, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до громадської організації «Українське товариство охорони пам`яток історії та культури», третя особа - Спеціальне науково-реставраційне виробниче управління Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, про поновлення на роботі, стягнення грошової компенсації за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Л. Бусик