Провадження № 2/761/5644/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 червня 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Бражніченко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоду завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и в :

у жовтні 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоду завданої дорожньо-транспортною пригодою, який з урахування заяви про збільшення розмірі позовних вимоги, просить суд:с тягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 70 358,20 грн.; 8 130,33 грн. - інфляційний збиток; 2330,00 грн. - 3% річних, а всього - 80 818,53 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 27 серпня 2020 р. о 23 год. 10 хв. на перехресті вул. Ільєнка - вул. Дегтярівської у м. Києві, керуючи автомобілем «Сітроєн» н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_2 повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора не надав дорогу автомобілю «Рено» н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до механічного пошкодження ТЗ. Власником транспортного засобу «Рено» н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП був ОСОБА_1 (далі за текстом - Позивач).

Зазначає, що обставини про настання ДТП та завдання відповідачем шкоди для позивача підтверджуються постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2021 у справі № 761/39301/20, якою Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також позивач зазначив у позові, що право позивача на відшкодування завданої в результаті ДТП шкоди підтверджується свідоцтвом і про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 . Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Сітроєн» н.з. НОМЕР_1 була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО7049430 ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Позивачем вказано, що на замовлення позивача, 18.11.2020 суб`єктом підприємницької ОСОБА_4 , складено №0322/11/20 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику коліс транспортного засобу. Згідно Звіту №0322/11/20 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Рено» н.з. НОМЕР_2 :

- ринкова вартість ТЗ до пошкодження становить: 279 887,20 грн.; - вартість відновлювального ремонту визначена за витратним підходом складає: 449 180,70 грн.; - вартість матеріального збитку (з урахуванням фізичного зносу) становить: 279 887,20 грн.

Позивачем зазначено, що страхова сума за договором №А07049430 становить 130 000,00 грн. - 22.09.2021 р. пошкоджений транспортний засіб позивача «Рено» н.з. НОМЕР_2 було продано електронних торгів за 79 529,00 грн.

Так, позивач вказує, що розмір шкоди яку відповідач зобов`язаний відшкодувати на користь позивача урахуванням вимог ст.1194 ЦК України, п.9.1. ст.9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», становить 70 358, 20 грн.: 279 887,20 (розмір збитку) -130 000,00 (максимальна виплата від СК) - 79 529.00 (вартість залишків) = 70 358.20 грн.

Керуючись ст. 625 ЦК України, Позивач також просить стягнути з Відповідача інфляційний збір та 3% річних за користування чужими коштами, які становлять: - 8130,33 грн. - інфляційний збиток; - 2330,00 грн. - 3% річних.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

27.01.2022 року представником позивача до суду подано клопотання про збільшення розміру позовних вимоги, у якому просив врахувати технічну помилку в розрахунках позивача при поданні позову, і сума стягнення з відповідача становить: майнова шкода в розмірі 70 358,20 грн.; 8 130,33 грн. - інфляційний збиток; 2330,00 грн. - 3% річних, а всього - 80 818,53 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовній вимоги підтримують у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявку суду не повідомлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.08.2020 року приблизно о 23 год. 10 хв. в м. Києві на перехресті вул. Іллєнко / вул. Дегтярівська, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Сітроен» державний номерний знак НОМЕР_4 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора не надав дорогу автомобілю «Рено», державний номер НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим ОСОБА_2 порушив п. 16.6 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2021 року у справі №761/39301/20 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 6-8).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Також судом встановлено, що транспортний засіб Renault, державний номер НОМЕР_2 зареєстрований за позивачем ОСОБА_1 що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 9-10).

Таким чином, судом встановлено, що в результаті порушення відповідачем ОСОБА_2 ПДР України призвело до дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої позивачу ОСОБА_1 була завдана майнова шкода у вигляді пошкодження її транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі -Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Частиною 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, даним Законом, який регулює порядок виплати страхового відшкодування, передбачено, що саме страхова компанія в межах ліміту відповідальності здійснює відшкодування шкоди, завданої потерпілій особі з вини страхувальника та відповідно розмір страхового відшкодування визначається страховиком, або судовим рішенням, якщо між страховиком та потерпілим наявний спір про здійснення страхової виплати та щодо розміру такої виплати.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Судом встановлено, що на час виникнення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Citroen, державний номер НОМЕР_4 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», згідно Полісу (договору) № АО7049430 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи ту обставину, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» позивач зазначає, що вона звернулась до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, однак на день винесення судом рішення страхової виплати згідно вказаного вище полісу не отримала.

Доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

Позивач до позовної заяви долучила Звіт №0322/11/20 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ RENAULT LOGAN державний номерний знак НОМЕР_2 , складеного ФОП ОСОБА_4 18.11.2020 року, згідно якого матеріальний збиток, завданий власникові даного автомобіля в результаті пошкодження при ДТП складає 279 887,2 грн.

Згідно п. 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 року №566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) розмір страхової суми за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним після набрання чинності цим розпорядженням за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 100000 грн. на одного потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим про розгляд даної справи в установлений законом порядок, відзиву на позов із викладенням заперечень щодо заявлених до нього вимог суду не надіслав, не надав жодних доказів на спростування доводів позивача, а тому, суд враховуючи обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, які регулюють підстави, порядок та спосіб виплати страхового відшкодування за шкоду, завданої потерпілій особі з вини страхувальника, відповідальність якого застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «СК «Альфа-Гарант» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки ліміт відповідальності за майнову шкоду відповідно до Полісу (договору) №АМ2158282 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 130 000 грн., а розмір спричиненої шкоди відповідно до звіту №0322/11/20 ФОП ОСОБА_4 , складеного 18.11.2020 року, становить 279887,2 грн., суд вважає, що, виходячи з положень ст. 1194 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 70 358,20 грн.

Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦПК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строку (термін).

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення із відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 70 358,20 грн. в період з 27.08.2020 до 04.10.2021 року (день подання позовної заяви) підлягають стягненню 3% річних та інфляційне збільшення боргу у наступному розмірі: - 3 % річних у розмірі 2330,00 грн.; - інфляційні втрати у розмірі 8130,33 грн. задоволенню не підлягає, оскільки вимоги ст. 625 ЦК України не регулюють вказані правовідносини, оскільки це шкода, а не грошове зобов`язання, а також обов`язок щодо сплати страхового відшкодування у вказаному розмірі виник тільки на час винесення рішення.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу надано до суду копії наступних документів: Договір №173 про надання правової допомоги від 13.06.2021 року, Додаткова угода №1 до Договору №173 по надання правової допомоги від 13.06.2021 року, рахунок на оплату наданої правової допомоги №267 віж 04.10.2021року.

Відповідно до п.п. 3.1.3, 2 Договору №173 про надання правової допомоги гонорар є формою винагороди Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги Клієнту. Розмір гонорару за надання Адвокатським об`єднанням правової допомоги визначеної в п.1.2. Договору та порядок його сплати визначається Сторонами в додаткових угодах до даного Договору (а.с. 42-42).

Згідно Додаткової угоди №1 до Договору №173 про надання правової допомоги від 13.06.2021 року гонорар за надання правової допомоги сплачується Клієнтом на підставі Актів приймання-передачі наданої правової допомоги у формі безготівкових платежів, що дорівнюють: - 5000,00 грн. - за підготовку, подання позовної заяви про відшкодування шкоди, - 20 % від суми коштів, які Клієнт фактично отримає, як відшкодування шкоди зазначеної в 1 даної Додаткової угоди (а.с. 44).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187. 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 22, 29, 35Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 року №566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.12, 13, 76-82, 89, 95, 102, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоду завданої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 70 358,20 (сімдесят тисяч триста п`ятдесят вісім) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збір в розмірі 908,00 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст складено 30.06.2022.

Суддя: