У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/464/22

Номер провадження 6/184/10/22

21 березня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Приватного виконавця виконавчого округ Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича про примусовий вхід до приміщення, в якому знаходиться майно боржника, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло подання Приватного виконавця виконавчого округ Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича про примусовий вхід до приміщення, в якому знаходиться майно боржника, згідно якого на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округ Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича знаходиться зведене виконавче провадження № 67098645 з виконання наказів № 904/2885/21, виданих 21.09.2021 року Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Січеславський машинобудівний завод» на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 839 000,00 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 4 586,11 грн. 11.10.2021 року постановами Приватного виконавця відкрито виконавчі провадження № 67098645 про стягнення заборгованості у розмірі 839 000,00 грн. та №67098710 про стягнення витрат зі сплати судового збору у розмірі 4 586,11 грн. 11.10.2021 року об`єднано виконавчі провадження №67098645 та №67098710 у зведене виконавче провадження №67114727, про що винесено відповідну постанову. В ході проведення виконавчих дій стало відомо, що в забезпечення виконання зобов`язань боржника за Кредитним договором між АТ «ПУМБ» та ТОВ «СМ3» було укладено наступні договори забезпечення: договір №MB-OB-ZAP-1768/1 від 21.08.2018р.; договір №MB-OB-ZAP-1768/4 від 23.08.2019р.; договір №MB-TO-ZAP-1768/7 від 23.08.2019р. Рухоме майно, яке є предметом застави, перебуває на території об`єкта нерухомого майна (будівля резино-ремонтного цеху), загальною площею 1854.4 кв.м., розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Покров (колишнє м. Орджонікідзе), вулиця Тикви Г., будинок За. Власником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", яке перебуває на стадії ліквідації. Ліквідатором ТОВ «ОРЗ» було призначено арбітражного керуючого Тимошенко Анастасію Анатоліївну. року на адресу арбітражного керуючого Тимошенко Анастасії Анатоліївни надіслано лист, в якому вимагалось надати доступ приватному виконавцю до приміщень нерухомого майна (будівля резино-ремонтного цеху), загальною площею 1854.4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , будинок За для здійснення виконавчих дій згідно з чинним законодавством. Виконавцем здійснювались виходи за адресою: Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Тикви Г., будинок За, з метою опису й арешту належного ТОВ «Січеславський машинобудівний завод», за результатами виходу було встановлено, що ніхто ворота на територію підприємства не відчиняє. Станом на дату звернення з поданням до суду виконавцю доступ до приміщення не надано, що стало підставою для звернення до суду з даним поданням.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця чи приватного виконавця.

Приватний виконавець в поданні вказав про розгляд справи за його відсутності.

Суд, розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича про примусовий вхід до приміщення, в якому знаходиться майно боржника, дослідивши подані докази у справі, встановивши виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича знаходиться зведене виконавче провадження № 67098645 з виконання наказів № 904/2885/21, виданих 21.09.2021 року Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Січеславський машинобудівний завод» на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 839 000,00 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 4 586,11 грн.

11.10.2021року постановами Приватного виконавця відкрито виконавчі провадження № 67098645 про стягнення заборгованості у розмірі 839 000,00 грн. та №67098710 про стягнення витрат зі сплати судового збору у розмірі 4 586,11 грн.

11.10.2022року об`єднано виконавчі провадження №67098645 та №67098710 у зведене виконавче провадження №67114727, про що винесено відповідну постанову.

З метою забезпечення реального виконання рішення суду 11.10.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення.

12.10.2021р. винесено постанову про арешт майна боржника та зареєстровано обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме та рухоме майно.

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань Боржника за Кредитним договором між АТ «ПУМБ» та ТОВ «СМ3» було укладено наступні договори забезпечення:

-Договір №MB-OB-ZAP-1768/1 від 21.08.2018р. Предмет застави: токарно-гвинторізний верстат РТ-40 (завод №7, рік випуску 1966); горизонтально-розточувальний верстат 2Е656 (завод №184, рік випуску 1981); зубофрезерний верстат Р3200 (завод №21656, рік випуску 1970); зубостругальний верстат 5А283 (завод №14, рік випуску 1959); токарно-гвинторізний верстат (165), L-3м. (завод №12120, рік випуску - 1975);

-Договір №MB-OB-ZAP-1768/4 від 23.08.2019р. Предмет застави: зубофрезерний верстат М5330 (Росія, завод №37, рік випуску 1950, введено в експл. 2016); координатно-розточувальний верстат 2А450 (Росія, завод №3239, рік випуску 1971, введено в експл. 2016); токарно-гвинторізний верстат 165 (Росія, завод №11936, рік випуску 1974, введено векспл. 2016); подовжньо-фрезерний верстат 6У312 (Росія, завод №61, рік випуску 1971, введено в експл. 2016); верстат поперечностругальний 7М37 (Білорусь, завод №2660, рік випуску 1968, введено в експл. 2016).

-Договір №MB-TO-ZAP-1768/7 від 23.08.2019р. Предмет застави: 1 одиниця колесо зубчатое m10 z168 ст.35Л; 1 одиниця Поковка ВШУ 2720 на вал-шестерню М20 Z27; 1 одиниця Поковка на вал-шестерню 2-196487; 1 одиниця Отливка «Колесо» ч.1239.03.203-1Г.

Вищезазначене рухоме майно, яке є предметом застави, перебуває на території об`єкта нерухомого майна (будівля резино-ремонтного цеху), загальною площею 1854.4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із Інформаційної довідки № 287562807 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 10 червня 2021 року Державним реєстратором Виконавчого комітету Криворізької міської ради, Дніпропетровська обл., Вербовською Катериною Василівною, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: ВРХ №870177, посвідченого 31.10.2012 приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Куликом О.П.; ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2021 року по справі №904/5934/17; ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2021 року по справі №904/5934/17; було зареєстровано запис про право власності № 43048940 на об`єкт нерухомого майна (будівля резино-ремонтного цеху), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21, загальною площею 1854.4 кв.м., розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Орджонікідзе, вулиця Тикви Г., будинок За.

Власником зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", . (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 59352198 від 20.07.2021 09:27:11, Вербовська Катерина Василівна, Виконавчий комітет Криворізької міської ради, Дніпропетровська обл. RRP- 4HJH322B1).

На основі інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", перебуває на стадії ліквідації (провадження у справі 904/5934/17 було порушено ще у травні 2017 року).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2021 року було призначити ліквідатором ТОВ "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" арбітражного керуючого Тимошенко Анастасію Анатоліївну (свідоцтво № 1898 від 21.12.2018р.; адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ).

21.12.2021 року на адресу арбітражного керуючого Тимошенко Анастасії Анатоліївни приватним виконавцем надіслано лист, в якому вимагалось надати доступ приватному виконавцю до приміщень нерухомого майна (будівля резино-ремонтного цеху), загальною площею 1854.4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 для здійснення виконавчих дій, згідно з чинним законодавством.

Крім того, виконавцем здійснювались виходи за адресою: АДРЕСА_1 , з метою опису й арешту належного ТОВ «Січеславський машинобудівний завод», за результатами виходу було встановлено, що ніхто ворота на територію підприємства не відчиняє.

Станом на дату звернення з поданням до суду виконавцю доступ до приміщення не надано.

Відповідно до ч.1,2 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. ч.1 - 3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У ч.2 ст. 311 ЦК зазначено, що проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України Про виконавче провадження та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Крім того, пунктом 13 частини 3 статті 18 Закону «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника, чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Між тим, звертаючись до суду із поданням, виконавцю слід довести наступне: боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди; боржник ухиляється від проведення виконавчих дій; майно належить боржнику або він має право користування ним; боржник не надавав доступу до майна у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

Окремо слід зазначити, що як регламентовано частиною першою статті 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, в якої знаходиться майно боржника, чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Вказана норма встановлює особливі правила підсудності, а саме, що подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника розглядається не судом, який видав виконавчий документ, а судом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи. Саме такого висновку дійшла колегія суддів Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 545/3611/17-ц (провадження № 14-287цс18).

Відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання державного (приватного) виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Право державного (приватного) виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до приміщення, в якому знаходиться майно боржника виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Так, приватним виконавцем до матеріалів справи долучено список згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих. Разом з тим, опис вкладення відсутній, а тому не можливо встановити, які саме документи було направлено на адресу боржника.

Крім того, відсутні відомості щодо отримання боржником вказаного листа або повернення на адресу відправника листа без одержання.

Також, судом встановлено, що державним виконавцем не вжито достатніх заходів для безперешкодного входження до приміщення, в якому знаходиться майно боржника, для належного виклику боржника, які не потребують примусового проникнення до приміщення.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджає вільному доступу приватного виконавця до приміщення.

Крім того, подані матеріали про примусове проникнення до приміщення, в якому знаходиться майно боржника не свідчать про те, що боржник належним чином повідомлявся про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, що останній чинив цьому перешкоди та не надавав доступу до приміщення у відведений для цього час вчинення виконавчих дій. Фіксування приватним виконавцем у акті того факту, що ворота на території підприємства зачинені, не дають підстав вважати, що йому чинились перешкоди для проникнення в приміщення.

Дані обставини, у своїй сукупності не можуть бути безумовними доказами ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відтак твердження приватного виконавця про те, що боржник навмисно не надає приватному виконавцю доступ до даного приміщення, суд вважає необґрунтованим.

Приватним виконавцем не надано суду доказів повідомлення боржника з метою безперешкодного доступу до домоволодіння про дату, час та намір вчиняти виконавчі дії щодо опису майна боржника.

За таких обставин, приватним виконавцем не подано беззаперечних відомостей про перешкоджання боржником здійсненню виконавчих дій, і надання дозволу на примусове проникнення до житла за цією адресою може призвести до суттєвих порушень майнових прав інших осіб, тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив відсутність достатніх підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до приміщення, в якому знаходиться майно боржника, яке є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій, і може застосовуватися лише у тих обставинах, коли державний виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округ Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича про примусовий вхід до приміщення, в якому знаходиться майно боржника.

Керуючись ст.260, 439 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округ Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича про примусовий вхід до приміщення, в якому знаходиться майно боржника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Орджонікідзевського міського суду А. М. Коваль