Справа № 466/4066/20 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/811/25/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В.
Провадження № 22-ц/811/22/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Савчук Г.В.,

з участю: ОСОБА_1 та її представника Мусаковського А.В., представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Буд-Арт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Львів» - Сенька А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУД-АРТ», ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2021 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», ТОВ «БК «БУД-АРТ» про усунення перешкод в користуванні приміщенням, стягнення штрафу та збитків, відшкодування завданої моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», про усунення перешкод в користуванні приміщенням, стягнення штрафу та збитків, відшкодування завданої моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що за договором купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018 року вона придбала у відповідача нежитлове приміщення №7 загальною площею 88,6 кв.м, що знаходиться в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 , оплативши при тому 100% вартості майнових прав цього приміщення.

Не дивлячись на підписання договору купівлі-продажу майнових прав та введення багатоквартирного будинку в експлуатацію, фактично не було встановлено у приміщенні №7 металопластикових вхідних дверей та вікон, були відсутні залізобетонні сходи до зовнішніх входів у Нежитлове приміщення, не влаштовано виводи для підключення до системи водопостачання з встановленням вузлів обліку (лічильника) відсутнє підключення до мережі електропостачання в точці підключення електролічильника, не встановлено лічильник а електроенергії, не влаштовано (не оздоблено) фасад першого поверху першої черги будинку, не опорядкована територія.

У зв`язку з цим, 25 червня 2019 року між нею та ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», підписано додатковий договір до договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018 року у якому зафіксовано наступне:

Продавцем (відповідачем) не встановлено металопластикові вікна та вхідні двері у Нежитловому приміщенні, не збудовано залізобетонні сходи до зовнішніх входів у Нежитлове приміщення, не оздоблено фасад Нежитлового приміщення, не встановлено вузлів обліку (лічильника обліку води та електроенергії).

Крім того, згідно умов Додаткового договору Забудовник (ТзОВ Українська будівельна компанія «Львів») повинен був передати їй на Нежитлове приміщення копію проекту водомірного вузла та копію довідки про ввід в експлуатацію, видану ЛМКП «Львівводоканал» а також здійснити підключення до електромережі в точці підключення електролічильника та надати Довідку про приєднану потужність електроенергії (20 кВт) на нежитлове приміщення загальною площею 88,6 кв.м.

Також було досягнуто згоди, що у випадку невиконання або неналежного виконання Забудовником будь-якого зобов`язання, передбаченого п.5, п.8, п.10.1 Додаткового договору, забудовник-відповідач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 15 000 гривень за кожне порушення, а також відшкодувати збитки за невиконання чи неналежне виконання свої зобов`язань за договором.

Сплата Забудовником штрафу не звільняє його від виконання зобов`язань за цим Додатковим договором, Договором купівлі-продажу майнових прав №5/7КОМ/Р від 01 грудня 2018 року (п.12).

Всі інші умови договору купівлі-продажу майнових прав № 5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р, які не передбачені цим Додатковим договором, залишаються незмінними (п.13 Додаткового договору).

Відповідач не виконав умови п.5, п.8, п.10.1 Додаткового договору від 25 червня 2019 року у передбачені законом строки, припинив постачання електроенергії, і вона не може належним чином користуватися ОСОБА_2 приміщенням та використовувати його за призначенням.

Діями відповідача її заподіяні збитки, оскільки вона змушена була придбати електрогенератор та користуватися ним.

З врахуванням зазначених обставин ОСОБА_1 просила зобов`язати ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів»:

підключити переший поверх 1-ї черги будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 до мереж електропостачання, водовідведення та водопостачання;

усунути їй перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням №7 та АДРЕСА_2 шляхом:

підключення приміщення №7 до електромереж в точці підключення електролічильника згідно проекту приєднаною потужністю 20 кВт на загальну площу 88,6 кв.м;

влаштування залізобетонних сходів до зовнішніх входів у ці нежитлові приміщення, з врахуванням вимог ДБН щодо забезпечення доступу до нежитлового приміщення інвалідів та мало мобільних груп населення;

приведення цоколя цих нежитлових приміщень до вимог ДБН;

передати їй копію проекту водомірного вузла на нежитлове приміщення №7 та копію довідки та ввід в експлуатацію; довідку про приєднану потужність електроенергії (20 кВт) по нежитловому приміщенню №7 заг площею 88,6 кв.м. згідно проекту.

Стягнути з ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», на її користь штраф в сумі 45 000 гривень, збитки в сумі 9089 гривень, моральну шкоду в сумі 26000 гривень та судові витрати (т.1 а.с.1-13).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 липня 2020 року, за клопотанням ОСОБА_1 , в якості співвідповідача залучено до справи ТзОВ «Українська будівельна компанія «Буд-Арт» (т.1 а.с.115).

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про уточнення способів усунення перешкод без зміни предмету та підстави позову у якій просила:

зобов`язати відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Буд-Арт» протягом 10-ти денного строку з дня набрання рішення законної сили усунути перешкоди у користуванні нею нежитловим приміщенням №7 та №7а за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться у першій черзі будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, на яку видано 17 жовтня 2017 року Сертифікат серії ЛВ №33 шляхом:

оздоблення фасаду, встановлення вікон та дверей на першому поверсі першої черги будівництва та підключення першого поверху до мереж електропостачання;

виконання робіт з благоустрою території, яка примикає до першої черги будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення;

підключення приміщення №7 до електромережі в точці підключення електролічильника та передачі їй електролічильника;

влаштування залізобетонних сходів до зовнішніх входів у нежитлові приміщення №7 та №7 а за адресою: АДРЕСА_1 з врахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища серед осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (т.2 а.с.9-10).

Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 14 вересня 2020 року про уточнення її позовних вимог (т.2 а.с.177-179).

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2021 року позов задоволено частково.

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача ТзОВ Українська будівельна компанія Львів протягом 30-денного строку з дня набрання рішенням суду законної сили підключити перший поверх 1-ї черги будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 до мереж електропостачання, водовідведення та водопостачання - відмовлено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУД-АРТ" усунути перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_1 нежитловими приміщеннями АДРЕСА_3 , які знаходяться у першій черзі будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, шляхом підключення приміщення АДРЕСА_4 до електромереж в точці підключення електролічильника та передачі ОСОБА_1 електролічильника; влаштування залізобетонних сходів до зовнішніх входів у нежитлове приміщення №7 за адресою: АДРЕСА_1 з врахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Стягнуто з ТзОВ Українська будівельна компанія Львів на користь ОСОБА_1 штраф в розмірі 45000 (сорок п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з ТзОВ Українська будівельна компанія Львів на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.

У задоволенні вимог про стягнення з ТзОВ Українська будівельна компанія Львів збитків в сумі 9089,00 грн. - відмовлено.

Стягнуто з ТзОВ Українська будівельна компанія Львів , ТОВ "БК "БУД-АРТ" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одну гривню 60 коп.).

Додатковим рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року заяву представника позивача, адвоката Мусаковського А.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №466/4066/20 за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ Українська будівельна компанія Львів , ТОВ "БК "БУД-АРТ" про усунення перешкод в користуванні приміщенням, стягнення штрафу та збитків, відшкодування завданої моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнуто з ТзОВ Українська будівельна компанія Львів , ТОВ "БК "БУД-АРТ" на користь ОСОБА_1 12500,00 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2021 року та додаткове рішення цього суду від 16 грудня 2021 року в апеляційному порядку оскаржили ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», ТзОВ «Будівельна компанія «БУД-АРТ», та ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів» посилається на те, що рішенням суду зобов`язано їхнє Товариство усунути перешкоди позивачці у користуванні нежитловими приміщеннями у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань, а саме п.5 Додаткового договору від 25 червня 2019 року до договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018 року обравши речово-правовий спосіб захисту негаторний позов.

Вказане суперечить висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у Постанові у справі №522/1029/18 від 18 грудня 2019 року в п.114 якої вказано, що одна із умов застосування як віндикаційного так і негаторного позову відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів».

Суд встановив, що між сторонами наявні договірні правовідносини, прийняв незаконне рішення в частині задоволення вимоги позивача про зобов`язання ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів» усунути перешкоди в користуванні приміщеннями.

Суд першої інстанції задовольняючи позов в частині зобов`язання відповідача ТзОВ «УБК Львів» усунути перешкоди в користуванні позивачкою нежитловими приміщеннями шляхом підключення приміщення №7 до електромереж в точці підключення електролічильника та передачі позивачці електролічильника, вийшов за межі позовних вимог, оскільки предметом позову ОСОБА_1 була вимога про зобов`язання ТзОВ «УБК Львів» усунути перешкоди в користуванні приміщенням шляхом підключення приміщення №7 до електромереж в точці підключення електролічильника згідно проекту приєднаною потужністю 20 кВт на загальну площу 88,6 кв.м.

Всупереч вказаному, суд першої інстанції ухвалюючи рішення безпідставно зобов`язав відповідача передати позивачці електролічильник, хоча таких вимог нею не заявлялося.

Матеріалами справи підтверджується, що ТзОВ «УБК «Львів» організувало підключення мереж зазначеного багатоквартирного будинку до мереж електропостачання в точці підключення лічильників.

Сама позивачка користувалася електроенергією під час виконання ремонтних робіт у власних приміщеннях в осінньо-зимовий період 2019-2020 роки, освітлювала та опалювала приміщення.

Відсутність електроенергії у нежитлових приміщеннях ОСОБА_1 є нічим іншим як наслідком пошкоджень внутрішніх мереж у приміщеннях здійснених нею самою.

Суд першої інстанції зобов`язав відповідачів влаштувати залізобетонні сходи до зовнішніх входів у нежитлове приміщення №7 за адресою: АДРЕСА_1 , однак такі сходи не були запроектовані автором проекту ОСОБА_3 і останній не дав згоди на відхилення від проекту.

Також безпідставно стягнуто штраф з їхнього Товариства в сумі 45000 гривень, моральну шкоду та судові витрати.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року скасувати.

В апеляційній скарзі ТзОВ «Будівельна компанія «БУД-АРТ» посилається на те, що між позивачкою та їхнім Товариством відсутні будь-які договірні правовідносини, тому судом ухвалено безпідставне рішення про зобов`язання ТзОВ «Будівельна компанія «Буд-Арт» підключити приміщення № 7 до електромереж в точці підключення електролічильника та передати позивачці електролічильник, а також влаштувати залізобетонні сходи до зовнішніх входів у нежитлове приміщення № 7.

Зазначає, що матеріалами справи не підтверджується, що він є стороною договорів, а тому жодних зобов`язань за такими договорами не несе.

Вважає, що позивачкою не доведено порушень її прав саме ним.

Стверджує, що в рішенні суду першої інстанції відсутні будь-які мотиви та обґрунтування необхідності задоволення позову стосовно відповідача ТзОВ «Будівельна компанія «БУД-АРТ».

Щодо додаткового рішення зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500 грн. не відповідає вимогам співмірності, розумності та реальності їх понесення.

Звертає увагу на те, що позивачка не надіслала йому акта наданих послуг та не надала жодних інших доказів актів, рахунків, які б підтверджували понесення нею витрат на професійну правову допомогу.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю, а також скасувати додаткове рішення суду про вирішення судових витрат та витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції протиправно не прийняв до розгляду її заяву від 14 вересня 2020 року про уточнення способів усунення перешкод без зміни предмету та підстав позову і здійснював розгляд позову за первісними позовними вимогами.

Вважає, що позовна вимога про зобов`язання відповідачів усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням, шляхом виконання робіт з благоустрою території, яка примикає до першої черги будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, оскільки зазначене гарантоване Специфікацією, яка є невід`ємною частиною Договору.

Зазначає, що в Акті готовності об`єкта до експлуатації від 09 жовтня 2017 року відповідачем не зазначено про те, що перша черга будівництва здана в експлуатацію з підключеними інженерними мережами: водовідведення, водопостачання, електропостачання, газопостачання.

Звертає увагу на те, що порушення відповідачів зафіксовано не лише на фото, а й на відео сюжетах позивача, у зв`язку з чим просить доповнити мотивувальну частину рішення відомостями про огляд доказу відео сюжетів записаних на диску.

Стверджує, що з вини ТзОВ «УБК «Львів» вона роками зазнавала моральної шкоди, яку оцінює в 26 000 грн., оскільки відповідач на відміну від неї не позбавлений можливості здійснювати свою комерційну діяльність.

Щодо додаткового рішення, зазначає, що таке є незаконним, з огляду на те, що суд задовольнив її заяву частково, стягнувши на її користь 12 500 грн.

Просить частково скасувати рішення суду та ухвалити у відповідній частині нове рішення про:

1. Задоволення немайнових позовних вимог в частині зобов`язання відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія "Львів" та Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія БУД-АРТ протягом 10-дснного строку з дня набрання рішенням суду законної сили усунути перешкоди у користуванні позивачем - ОСОБА_1 нежитловими приміщеннями АДРЕСА_3 , які знаходяться у першій черзі будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, шляхом:

- оздоблення фасаду, встановлення вікон та дверей на першому поверсі першої черги будівництва та підключення першого поверху до мереж електропостачання;

- виконання робіт з благоустрою території, яка примикає до першої черги будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення;

- підключення приміщення АДРЕСА_4 до електромереж в точці підключення електролічильника та передачі ОСОБА_1 електролічильника;

- влаштування залізобетонних сходів до зовнішніх входів у нежитлові приміщення №7 та №7а за адресою: АДРЕСА_1 з врахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення;

2. Задоволення судом майнових вимог

- стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія "Львів" на її користь позивача ОСОБА_1 збитки в сумі 9089,00 (дев`ять тисяч вісімдесяті дев`ять гривень нуль копійок) гри..

Частково скасувати рішення суду з наведених в апеляційній скарзі підстав і ухвалити у відповідній частині змінене рішення про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія "Львів" на її користь відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 26000,00 (двадцять шість тисяч нуль копійок) грн.;

Змінити рішення суду в частині доповнення його відомостями про огляд 01.12.2021 в судовому засіданні відеоеюжетів про першу чергу будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема й те, що в нежитлових приміщеннях №7 та №7а, які там знаходяться, внутрішня електропроводка справна, що вбачається при підключенні до внутрішньої розподільчої коробки у цих приміщеннях бензинового електрогенератора, які записані на диску - оптичного носія інформації формату CD-R Verbatim 700mb NI IJWL24D8154 71B2.

Залишити без змін рішення суду в частині:

- стягнення з ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів» на користь ОСОБА_1 штрафу в розмірі 45000,00 (сорок п`ять тисяч нуль копійок) гривень;

- стягнення з ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», ТОВ «БК «БУД- АРТ» на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одну гривню 60 коп.).

Скасувати додаткове рішення суду і ухвалити нове про стягнення солідарно з ТОВ «Українська будівельна компанія «Львів» та ТОВ "Будівельна компанія "БУД-АРТ" на користь ОСОБА_1 понесених витрати на професійну правничу допомогу в повному обсязі в сумі 16500,00 (шістнадцять тисяч п`ятсот гривень нуль копійок) грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 на підтримання своєї апеляційної скарги та заперечення апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Львів» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Буд-Арт», пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Львів» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Буд-Арт» - Сенька А.І., на підтримання своїх апеляційних скарг та заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, що позивач ОСОБА_1 придбала за Договором купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня2018р. у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» (ТОВ УБК Львів) нежитлове приміщення №7 загальною площею 88,6кв.м., що знаходиться в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 1-ї черги будівництва (а.с.15-18 том 1).

Технічна характеристика Нежитлового приміщення, визначена Специфікацією нежитлового приміщення (додатком № 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01.12.2018р.), яка згідно п. 5 Договору є невід`ємною частиною цього Договору та відповідно до якої для нежитлового приміщення забудовником виконується: вхідні металопластикові двері у нежитлове приміщення, стовідсоткове встановлення металопластикових вікон, підлога без влаштування стяжки, стовідсоткове зовнішнє опорядження, зовнішні та внутрішні стіни цегляні, перекриття залізобетонне, залізобетонні сходи для зовнішнього входу у Нежитлове приміщення, витяжна пасивна вентиляція через вентиляційні канали, вузол підключення до стояка каналізації, виводи для підключення до системи водопостачання зі встановленням вузлів обліку (лічильників), підключення до мережі електропостачання в точці підключення електролічильника, лічильники обліку води та електроенергії (а.с.19-20 том 1).

Відповідно до розпорядження Шевченківської районної адміністрації м. Львова від 16 січня 2018 № 23, новозбудованому багатоповерховому житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.29 том 1).

17 жовтня 2017 року на підставі Акту готовності об`єкта до експлуатації від 09 жовтня 2017 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові видано Сертифікат серія ЛВ №33, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта "Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 , нове будівництво, проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації. Замовником цього об`єкта є ТОВ УБК Львів' (а.с.30-36 том 1).

Оскільки Нежитлове приміщення знаходиться в 1-й черзі будівництва будинку, на яку 17 жовтня 2017 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові видано Сертифікат серія ЛВ №33 та позивач оплатила 100% вартості майнових прав на Нежитлове приміщення по Договору, то у відповідача виник обов`язок не пізніше 31 травня 2019р. підписати з позивачем Акт приймання-передачі майнових прав та Акт приймання-передачі приміщення з метою оформлення права власності на нього.

Так, станом на 25 червня 2019р. відповідачем, всупереч внесення ним відомостей про придатність до експлуатації першої черги будівництва шляхом подання 09 жовтня 2017р. відповідного Акту готовності об`єкта до експлуатації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові та отримання Сертифікату серії ЛВ №33, фактично не було встановлено у приміщенні № 7 металопластикових вхідних дверей та вікон, були відсутні залізобетонні сходи до зовнішніх входів у Нежитлове приміщення, не влаштовано виводи для підключення до системи водопостачання з встановленням вузлів обліку (лічильника), відсутнє підключення до мережі електропостачання в точці підключення електролічильника, не встановлено лічильника електроенергії, не влаштовано (не оздоблено) фасад першого поверху першої черги будинку, не опоряджена територія.

25 червня 2019р. між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» укладено Додатковий договір до Договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня2018р., п. 4 якого передбачено: на дату укладення цього Додаткового договору Продавцем/Забудовником не встановлено металопластикові вікна та вхідні двері у Нежитловому приміщенні, не збудовано залізобетонні сходи до зовнішніх входів у Нежитлове приміщення, не оздоблено фасад Нежитлового приміщення, не встановлено вузли обліку (лічильники обліку води та електроенергії) (а.с.22-25 том 1).

За згодою Сторін позивач в рахунок оплати вартості будівельних робіт (згідно п.3, п.6 вказаного Додаткового договору) за власні кошти встановила металопластикові вікна та вхідні двері в Нежитловому приміщенні.

Згідно п. 5 Додаткового договору від 25 червня 2019р. до Договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р., підписуючи цей Додатковий договір, Сторони домовились, що Продавець/Забудовник, з врахуванням вимог ДБН щодо забезпечення доступу до Нежитлового приміщення інвалідів та маломобільних груп населення, будує залізобетонні сходи до зовнішніх входів у Нежитлове приміщення до III кварталу 2019 року, в Нежитловому приміщенні оздоблює фасад, встановлює вузли обліку (лічильники обліку води та електроенергії).

Відповідно до п. 8 Додаткового договору від 25 червня 2019р., Продавець/Забудовник, за усним та/або письмовим повідомленням ОСОБА_1 , зобов`язаний до 12 календарних днів, після самостійного встановлення вікон та вхідних дверей у Нежитловому приміщенні, здійснити роботи по оздобленню та утепленню фасаду Нежитлового приміщення, в Нежитловому приміщенні встановити вузли обліку (лічильники: обліку води та тимчасового обліку електроенергії) з наданням сертифікатів, гарантій, паспортів на лічильник обліку води.

З п. 10 Додаткового договору від 25 червня 2019р. вбачається, що в день укладення цього Додаткового договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Нежитлового приміщення згідно Договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р.

Крім того, згідно п.10.1 Додаткового договору від 25 червня 2019р., Продавець/Забудовник передає Покупцю сертифікати, гарантії, паспорт на лічильник обліку води, передбачений п. 8 цього Додаткового договору. Продавець/Забудовник здійснює підключення до мережі електропостачання в точці підключення електролічильника.

Також, позивач ОСОБА_1 та відповідач ТОВ «УБК «Львів» досягли згоди, що у випадку невиконання або неналежного виконання Забудовником будь-якого зобов`язання, передбаченого п.5, п.7.1, п.8, п.10.1, п. 11.1 Додаткового договору, Забудовник зобов`язаний сплатити на реквізити банківського рахунку позивача, які він зазначить в своїй письмовій вимозі про оплату штрафу, штраф у розмірі 15000,00грн. за кожне порушення, а також відшкодувати позивачу збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань Забудовником за цим Додатковим договором до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р. Сплата Забудовником штрафу не звільняє його від виконання зобов`язання за цим Додатковим договором, Договором купівлі- продажу майнових прав 5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р. (п. 12 Додаткового договору від 25 червня 2019р.).

Всі інші умови Договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р., які не передбачені цим Додатковим договором, залишаються незмінними (п.13 Додаткового договору).

Так, 25 червня 2019 року відповідач ТОВ «УБК «Львів» передав позивачці документи для реєстрації права власності на Нежитлове приміщення.

05 липня 2019 року позивачці ОСОБА_1 надано витяг №172792443 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення №7, загальною площею 88,6кв.м. у АДРЕСА_1 (а.с.26 том 1).

Крім того, на підставі висновку №2/8296 від 11 липня 2019 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення №7, позивачці надано витяги № 174194647 та № 174195946 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на Нежитлові приміщення №7, загальною площею 49,7кв.м. у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 , загальною площею 36,4кв.м. за тією ж адресою (а.с.27-28 том 1).

Відповідно до умов Договору, позивачка 11 липня 2019 повідомила відповідача про самостійне встановлення 13 липня 2019 вікон та дверей у нежитловому приміщенні. Відповідач ТОВ «УБК «Львів» посприяв робітникам у встановленні вікон та дверей, надавши електроенергію шляхом прокладання електричного кабелю та встановлення тимчасового лічильника у сусідньому приміщенні для проведення подальших ремонтних робіт всередині приміщень, що підтверджується відповідними фотокопіями (а.с.14-20 том 2).

Згідно п.1 ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 655, ч.1, 2 ст.656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Положеннями ч.1, 2 ст.662, ч.1 ст.663 ЦК України передбачено зобов`язання продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Однак, як було зазначено позивачем в позовній заяві та не спростовано відповідачем в ході розгляду справи, ОСОБА_1 , будучи власником нежитлового приміщення №7, загальною площею 88,6кв.м. у АДРЕСА_1 внаслідок неналежного виконання відповідачем ТОВ «УБК «Львів» своїх зобов`язань за Договором купівлі- продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р., тривалий час не може користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Щодо позовної вимоги позивача ОСОБА_1 зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія "Львів" та Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія БУД-АРТ протягом 10 денного строку з дня набрання рішення законної сили усунути перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_1 нежитловими приміщеннями №7 та №7а за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться у першій черзі будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, шляхом: оздоблення фасаду, встановлення вікон та дверей на першому поверсі першої черги будівництва та підключення першого поверху до мереж електропостачання; виконання робіт з благоустрою території, яка примикає до першої черги будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення; підключення приміщення АДРЕСА_4 до електромереж в точці підключення електролічильника та передачі ОСОБА_1 електролічильника; влаштування залізобетонних сходів до зовнішніх входів у нежитлове приміщення №7 та 7а за адресою: АДРЕСА_1 з врахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, то дані вимоги згідно рішення суду першої інстанції задоволено частково з врахуванням наступного.

Як зазначено вище, 25 червня 2019р. між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» укладено Додатковий договір до Договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р., п. 4 якого передбачено: на дату укладення цього Додаткового договору Продавцем/Забудовником не встановлено металопластикові вікна та вхідні двері у Нежитловому приміщенні, не збудовано залізобетонні сходи до зовнішніх входів у Нежитлове приміщення, не оздоблено фасад Нежитлового приміщення, не встановлено вузли обліку (лічильники обліку води та електроенергії) (а.с.22-25 том 1).

За згодою Сторін позивач ОСОБА_1 в рахунок оплати вартості будівельних робіт (згідно п.3, п.6 вказаного Додаткового договору) за власні кошти встановила металопластикові вікна та вхідні двері в Нежитловому приміщенні.

Згідно п. 5 Додаткового договору від 25 червня 2019р. до Договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р., підписуючи цей Додатковий договір, Сторони домовились, що Продавець/Забудовник, з врахуванням вимог ДБН щодо забезпечення доступу до Нежитлового приміщення інвалідів та маломобільних груп населення, будує залізобетонні сходи до зовнішніх входів у Нежитлове приміщення до III кварталу 2019 року, в Нежитловому приміщенні оздоблює фасад, встановлює вузли обліку (лічильники обліку води та електроенергії).

Відповідно до п. 8 Додаткового договору від 25 червня 2019р., Продавець/Забудовник, за усним та/або письмовим повідомленням ОСОБА_1 , зобов`язаний до 12 календарних днів, після самостійного встановлення вікон та вхідних дверей у Нежитловому приміщенні, здійснити роботи по оздобленню та утепленню фасаду Нежитлового приміщення, в Нежитловому приміщенні встановити вузли обліку (лічильники: обліку води та тимчасового обліку електроенергії) з наданням сертифікатів, гарантій, паспортів на лічильник обліку води.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідними фотокопіями, позивач ОСОБА_1 за власні кошти встановила металопластикові вікна та вхідні двері в спірному нежитловому приміщенні, а відповідач ТОВ «УБК «Львів» здійснив оздоблення фасаду, відтак вказані вимоги не підлягають до задоволення.

Крім того, вимога про виконання робіт з благоустрою території, яка примикає до першої черги будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення також не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не представлено договору, який би породжував у відповідача ТОВ «УБК «Львів» зобов`язання перед позивачем щодо виконання робіт з благоустрою території.

Однак, всупереч п. 5 Додаткового договору від 25 червня 2019р. до Договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р., відповідач ТОВ «УБК «Львів» з врахуванням вимог ДБН щодо забезпечення доступу до Нежитлового приміщення інвалідів та маломобільних груп населення, не збудував залізобетонні сходи до зовнішніх входів у Нежитлове приміщення та не підключив приміщення №7 до електромереж в точці підключення електролічильника, не передавши ОСОБА_1 електролічильника.

Так, з відповіді ПрАТ «Львівобленерго» від 27 березня 2020 року на заяву ОСОБА_1 вбачається, що станом на момент розгляду заяви будинок АДРЕСА_1 не приєднаний до системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго», тому у разі звернення з приводу укладення Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії Вам буде відмовлено на підставі п. 11.3.14 КСР. З питань щодо забезпечення приєднання до електромереж ОСР - ПрАТ «Львівобленерго» пропонує звертатись до Забудовника (а.с.44-47 том 1).

Щодо заперечення відповідача про те, Проектом багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 не передбачено облаштування залізобетонних сходів до приміщення № 7, то суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв такі заперечення, оскільки Договір на виконання проектних робіт укладено у 2015 році, а Додатковий договір, яким Продавець/Забудовник, тобто відповідач ТОВ «УБК «Львів» з врахуванням вимог ДБН щодо забезпечення доступу до Нежитлового приміщення інвалідів та маломобільних груп населення, зобов`язувався збудувати залізобетонні сходи до зовнішніх входів у Нежитлове приміщення до III кварталу 2019 року укладено 25 червня 2019р.

З врахуванням вищевикладеного, та враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 21 січня 2020 року по справі №904/740/18 суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія "Львів" (Забудовника) та Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія БУД-АРТ (Генпідрядника) усунути перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_1 нежитловими приміщеннями АДРЕСА_3 , які знаходяться у першій черзі будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, шляхом підключення приміщення АДРЕСА_4 до електромереж в точці підключення електролічильника та передачі ОСОБА_1 електролічильника; влаштування залізобетонних сходів до зовнішніх входів у нежитлове приміщення №7 за адресою: АДРЕСА_1 з врахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

Щодо вимоги позивача про підключення першого поверху 1-ї черги будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 до мереж електропостачання, водовідведення та водопостачання, то такі, як зазначив суд першої інстанції, не підлягають до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем не представлено доказів існування, передбачених ст.11 ЦК України підстав виникнення у відповідача перед позивачем обов`язків щодо першого поверху будинку АДРЕСА_1 . Зокрема, позивачем не представлено договору, який би породжував у відповідача ТОВ «УБК «Львів» зобов`язання перед позивачем щодо першого поверху будинку АДРЕСА_1 . Предметом Договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01.12.2018р. було виключно приміщення № 7 і виключно щодо цього приміщення, а не щодо першого поверху у відповідача виникли зобов`язання перед позивачкою ОСОБА_1 . Подібні вимоги позивачка може ставити виключно щодо нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , яке є предметом договору та цивільно-правового зобов`язання за ним.

Отже позовна вимога про зобов`язання відповідачів підключити перший поверх 1-ї черги будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 до мереж електропостачання, водопостачання та водовідведення не підлягає до задоволення, оскільки позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України).

Згідно з ч.1 та 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст.549, ч.2 ст. 551 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як вже встановлено судом, з п. 12 Додаткового договору від 25 червня 2019р. до Договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р. вбачається, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ТОВ «УБК «Львів» досягли згоди, що у випадку невиконання або неналежного виконання Забудовником будь-якого зобов`язання, передбаченого п.5, п.7.1, п.8, п.10.1, п. 11.1 Додаткового договору, Забудовник зобов`язаний сплатити на реквізити банківського рахунку позивача, які він зазначить в своїй письмовій вимозі про оплату штрафу, штраф у розмірі 15000,00грн. за кожне порушення, а також відшкодувати позивачу збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань Забудовником за цим Додатковим договором до Договору купівлі-продажу майнових прав № 5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р. Сплата Забудовником штрафу не звільняє його від виконання зобов`язання за цим Додатковим договором, Договором купівлі- продажу майнових прав 5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р. Всі інші умови Договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018р., які не передбачені цим Додатковим договором, залишаються незмінними (п.13 Додаткового договору).

Судом також встановлено, що відповідачем ТОВ «УБК «Львів» не виконані умови п. 5, п.8. п.10.1 Додаткового договору від 25.06.2019р. в передбачені ним строки, а тому з врахуванням вимог п. 12 Додаткового договору від 25 червня 2019р. зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 15000,00грн. за кожне порушення, відтак вимога про стягнення з ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів» на користь ОСОБА_1 штраф в розмірі 45000 (сорок п`ять тисяч) гривень є підставною та підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів» збитків в сумі 9089,00 грн., то така не підлягає до задоволення з врахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вказує позивач ОСОБА_1 , збитками є вартість придбаного електрогенератора, масла до нього та пального для його роботи, а також ємкостей для купівлі пального на загальну суму 9089,00грн., що підтверджується відповідними чеками, які понесла для відновлення свого права щодо користування майном, зокрема, для закінчення ремонту приміщення.

Однак, представлені позивачем докази, а саме копія технічного паспорта па бензиновий електрогенератор, фіскальний чек на його купівлю, купівлю каністр і бензину не свідчать про те, що вказаний генератор і бензин були використані саме в спірному нежитловому приміщенні АДРЕСА_2 .

Таким чином, виходячи із заявленої вимоги, встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки викладенні обставини нічим не підтверджуються.

Щодо вимог позивачки про стягнення моральної шкоди в розмірі 26000 гривень, то такі дещо завищені, належним чином не мотивовані, а тому суд першої інстанції обґрунтовано зменшив її розмір до 5000 гривень, враховуючи засади розумності виваженості та справедливості.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд першої інстанції задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_1 .

Доводи апеляційних скарг ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів» та ТзОВ «БУД АРТ», про невірно обраний спосіб захисту своїх прав позивачкою ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні нежитловими приміщеннями№7 та №7а за адресою: АДРЕСА_1 шляхом підключення приміщення №7 до електромережі в точці підключення електролічильника та передачі ОСОБА_1 електролічильника; влаштування залізобетонних сходів до зовнішніх входів у нежитлове приміщення не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Влаштування сходів для забезпечення доступу до Нежитлового приміщення осіб з інвалідністю та мало мобільних груп населення, було передбачено п.5 Додаткового договору до договору купівлі-продажу майнових прав №5/7/КОМ/Р від 01 грудня 2018 року, а підключення приміщення №7 до електромережі в точці підключення електролічильника та передачі ОСОБА_1 електролічильника передбачено п.8, п.10.1 зазначеного Договору.

Доводи апеляційних скарг ТзОВ ««Українська будівельна компанія «Львів» та ТзОВ «БУД АРТ», щодо необґрунтованого стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 12 500 грн. не знайшли свого підтвердження. Вказана сума відповідає вимогам співмірності, розумності та реальності їх понесення з урахуванням складності справи, тривалість затраченого часу на складання процесуальних документів, участі адвоката в судових засіданнях.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо протиправного неприйняття її уточненої заяви судом про уточнення способів усунення перешкод від 14 вересня 2020 року, не позбавляє права позивачку повторно звернутися з такою до суду.

Інші доводи апеляційних скарг ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», ТзОВ «БУД АРТ» та ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУД-АРТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2021 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 серпня 2022 року

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.