УХВАЛА

про залишення позову без руху

24.03.2022 р. смт Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Вальчук В. В. , розглянувши позов ОСОБА_1 до ТОВ "Бізнес Позика", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ "Бізнес Позика", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 04.03.2022 року вказану позовну заяву було залишено без руху.

23.03.2022 року позивачем було надіслано на адресу суду додаткові письмові пояснення по справі, в яких вона посилаючись на ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» та правову позицію висловлену Верховним Судом у постанові від 26.02.2020 рокупо справі №643/2870/18 вважає, що даними письмовими поясненнями вона належним чином виконала вимоги ухвали суду від 04.03.2022 року про залишення її позову без руху та просить відкрити провадження по справі.

Однак, з вказаною позицією позивачки суд не погоджується з наступних підстав.

Суд наголошує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У цих рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Також, такі обмеження повинні застосовуватись із легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Отже, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до позовної заяви та додаткових письмових пояснень, позивач зазначає про те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» та з урахуванням правової позиції висловленій у постанові ВС від 26.02.2020 року по справі № 643/2870/18.

Однак, дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовна заява повторно підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з наступних підстав.

Так, предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Враховуючи вищенаведене, на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, норми ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюються.

Аналогічний висновок зроблено у постанові ВС по справі № 638/6060/18 від 12.08.2020 року.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача про те, що позов стосується захисту прав споживача.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 року у справі № 640/2755/16-ц, Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Крім того, щодо сплати судового збору висновок у постанові ВС по справі №638/6060/18 від 12.08.2020 року є пріоритетним як за датою постановлення, так і за правовим змістом щодо даного виду спорів.

Позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду, повинен був викласти обставини, якими він обґрунтовує, яке саме право споживача порушено, згідно Закону України «Про захист прав споживачів», тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються вказаним законом, а не лише здійснити посилання на постанову ВС від 26.02.2020 року по справі №643/2870/18.

Таким чином, на час постановлення даної ухвали, матеріали заяви не містять доказів того, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відтак, з урахуванням права позивача на звернення до суду позовна заява повторно підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, яка передбачає вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі необхідності до заяви додаються клопотання та заяви про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», з 01 січня 2022 року розмір ставки судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.). Такий саме розмір визначений і за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи викладене, з урахуванням змісту позовних вимог, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн. за вимогу немайнового характеру за вказаними нижче реквізитами: отримувач коштів ГУК у Він.обл./смт Тиврiв/22030101, код ЄДРПОУ суду 37979858, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм.подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0002894, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу ";101; НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, вважаю за необхідне повторно надати позивачу семиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху для усунення недоліків шляхом подання оригіналу платіжного документу про сплату судового збору за місцем розгляду справи в загальному розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Бізнес Позика", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Надати позивачу строк 7 (сім) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: Вальчук В. В.