справа № 208/909/22
№ провадження 2/208/1266/22
26 травня 2022 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю: секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Ідея Банк про захист прав споживачів, визнання недійсними пунктів кредитного договору та застосування наслідків недійсності правочинів та зобов`язання вчинити дії, -
1. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства Ідея Банк про захист прав споживачів, визнання недійсними пунктів кредитного договору та застосування наслідків недійсності правочинів та зобов`язання вчинити дії.
Несправедливим є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Умовами кредитного договору, які позивач оспорює, встановлено жорсткий обов`язок позичальника сплачувати щомісячно плату за обслуговування кредиту відповідно до графіку щомісячних платежів.
У свою чергу перелічені банком в оспорюваному п. 1.9 кредитного договору послуги за обслуговування кредитної заборгованості зазначені лише формально, без вказівки на конкретні суми, тарифи за якими вони розраховуються та без наведення будь-якого розрахунку. Крім того договором не обумовлено строки, у які банк повинен надати відповіді на запити позичальника щодо надання інформації про заборгованість по споживчому кредиту, з огляду на що інформування споживача здійснюється банком на власний розсуд, у той час як споживач зобов`язаний щомісячно сплачувати визначену суму за інформування, що є істотним дисбалансом договірних прав та обов`язків сторін на шкоду споживачу.
Представник відповідача, не скористався своїм правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України та не подав відзив на позовну заяву.
2. Заяви, клопотання позивача, відповідача
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки учасники справи не з`явилися у судове засідання, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
3. Процесуальні дії по справі.
Ухвалою суду від 04.02.2022 року було відкрито провадження по справі.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про наступне.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.
Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Згідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 статті 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до п. 9.1 Публічної пропозиції АТ «ІДЕЯ БАНК» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі -ДКБОФО), яка затверджена протоколом засідання Правління № 08/11-05 від 11.08.2021 (вводиться в дію з 12.08.2021) Банк надає Позичальнику споживчий кредит на підставі цього Договору та Договору кредиту, укладеного з Позичальником (надалі Договір кредиту). Умови Договору кредиту в сукупності з умовами цього Договору визначають цілісні умови кредитування Позичальника, передбачені Законом України «Про споживче кредитування». У разі виявлення суперечностей між нормами Договору кредиту та цього Договору застосовуються норми Договору кредиту.
Відповідно до п. 9.5 ДКБОФО Кредитний продукт обирається Позичальником самостійно з переліку зазначених у Додатку №6 «Умови кредитних продуктів для фізичних осіб» до даного Договору та визначається наступними критеріями: назва Кредитного продукту; сума Кредиту; строк Кредиту; процентна ставка за Кредитом; розмір комісій Банку; інші умови користування та/або повернення Кредитом. Сторони погоджуються, що строк Кредиту в будь-якому випадку не може бути більшим за строк дії вказаний в Договорі кредиту.
Відповідно до п. 9.8 ДКБОФО За користування кредитом Позичальник сплачує: 9.8.1. Фіксовану річну процентну ставку згідно Договором кредиту, яка вказується в Договорі кредиту та є незмінною протягом усього строку дії Договору кредиту; 9.8.2. Плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно до закінчення строку Договору кредиту, в терміни та в розмірах, визначених згідно з Графіком за Договором кредиту, що включає в себе: - надання інформації за рахунками Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в Контакт-центрі Банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за Договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; - надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; - опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.
Відповідно до п. 9.15.3 Позичальник має право відмовитися від Договору кредиту протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати його укладення шляхом особистого повідомлення Банку у письмовій формі, з одночасним повернення протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Договору кредиту, грошових коштів, одержаних за Договором кредиту та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою Договором кредиту.
Відповідно до змісту п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобовязання має ґрунтуватися на загальних засадах цивільного законодавства, добросовісності, розумності та справедливості.
Положеннями ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись вимогами ст. ст. 627-629, 638, 1054 ЦК України ст. ст. 2, 12, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Ідея Банк про захист прав споживачів, визнання недійсними пунктів кредитного договору та застосування наслідків недійсності правочинів та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство Ідея Банк, , адреса - Львівська область, м. Львів, вул.. Валова, 11.

Суддя Похваліта С. М.