Єдиний унікальний номер 448/287/22
Провадження № 2-о/448/9/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22.03.2022 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Юрій БІЛОУС, розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та виконавчий комітет Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, як орган опіки та піклування, про: усиновлення малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

18.03.2022 року громадянин ОСОБА_1 (заявник) звернувся до суду з даною заявою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначену заяву передано в провадження судді Ю.Білоуса.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 311 ЦПК України, вказується, що заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини. Заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини.

До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: 1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; 2) медичний висновок про стан здоров`я заявника; 3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; 4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; 5) інші документи, визначені законом.

Відповідно до частини 3 статті 312 ЦПК України, зазначається що до висновку органу опіки та піклування мають бути додані: 1) акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання; 2) свідоцтво про народження дитини; 3) медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток; 4) у випадках, встановлених законом, згода батьків, опікуна, піклувальника дитини, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, а також самої дитини на усиновлення.

Ознайомившись із матеріалами заяви, вважаю, що така підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Заявником при зверненні до суду з вказаною заявою не долучено наступне:

- копії документів, що підтверджують право власності або користування житловим приміщенням;

- довідку про проходження курсу підготовки з питань виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування;

- медичний висновок про стан здоров`я дитини - ОСОБА_3 , 2014 року народження, про її фізичний і розумовий розвиток.

Окрім цього, заявником у заяві в якості заінтересованої особи не залучений біологічний батько дитини - ОСОБА_4 , оскільки рішення у справі стосується його прав, встановлених статтею 169 СК, а саме: поновлення батьківських прав, які у випадку усиновлення дитини поновленню не підлягають; - Мостиський відділ ДРАЦСу у Яворівському районі Львівської області Міністерства юстиції України Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо вимог про реєстрацію змін до актового запису про народження дитини.

У зв`язку із наведеним вище, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у даній справі.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п.36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Поряд із цим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене, вважаю, що заяву заявника ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши такому можливість усунути зазначені в ухвалі суду недоліки.

Керуючись статтями 175,177, 185, 258-260 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та виконавчий комітет Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, як орган опіки та піклування, про: усиновлення дитини, - залишити без руху, надавши заявникові десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити заявникові, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута такому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Юрій БІЛОУС