КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4257/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Київ

Справа № 754/12768/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником Шаповаловим Андрієм Миколайовичем , на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року, постановлену у складі судді Бабко В.В.,

у справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Авторгов Андрій Миколайович, заінтересована особа - ОСОБА_3 на дії приватного виконавця,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова А.М.

В обґрунтування заявленої скарги ОСОБА_1 посилається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М. перебуває виконавче провадження №656550263 по виконанню виконавчого листа №754/12768/20 від 11.05.2021 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини у всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 жовтня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах № 65650263, виконаним приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Авторговим А.М., станом на 31.10.2021 року ОСОБА_3 має заборгованість в розмірі 5239,50 грн. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах в період з жовтня 2020 року по жовтень 2021 року включно приватним виконавцем здійснено нарахування аліментів виходячи з середньої заробітної плати працівника по м. Києву, без врахування доходів ОСОБА_3 , як фізичної особи-підприємця. Однак, даний розрахунок був здійснений державним виконавцем з грубим порушенням чинного законодавства. Скаржниця ОСОБА_1 вважає, що дії приватного виконавця порушують її права та не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Сімейному кодексу України.

У зв`язку з викладеним скаржник просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості від 01.11.2021 року по аліментах ВП №65650263, виконаний приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Авторговим А.М.;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова А.М. провести повторний розрахунок нарахованих та сплачених аліментів у рамках виконавчого провадження ВП №65650263 з урахування звітної податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за звітний (податковий) період за 2020 рік, в період з жовтня 2020 року по грудень 2020 року з урахуванням сплаченого податку у розмірі 5%, що становить 82 754,71 грн., що складає недоплату по аліментам за вказаний період у розмірі 84 049,21 грн.;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова А.М. провести повторний розрахунок нарахованих та сплачених аліментів у рамках виконавчого провадження ВП №65650263 з урахування звітної податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за півріччя звітного (податкового) періоду за 2021 рік, в період з січня 2021 року по червень 2021 року включно з урахуванням сплаченого податку у розмірі 5%, що становить 57 305,13 грн., що складає недоплату по аліментам за вказаний період у розмірі 243 116,11 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - Шаповалов А.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким вимоги скарги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що дії, вчиненні приватним виконавцем Авторговим А.М., є незаконними та містять грубий характер допущених порушень вимог Сімейного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» та Конституції України. Вважає, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів має бути здійснено, виходячи із положень статті 195 СК України, якою передбачено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), - тобто у розмірі 1/4 частини з доходу боржника, зафіксованого наявними в матеріалах виконавчого провадження деклараціями платника єдиного податку - ФОП ОСОБА_3 . При цьому посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 399/343/17.

Отже, розрахунок заборгованості по аліментах ВП № 65650263 щодо нарахованих та сплачених аліментах є неправомірним, оскільки при вчиненні такого розрахунку суб`єкт оскарження не взяв до уваги в розрахунковий період всі доходи, отримані боржником, з жовтня 2020 року по червень 2021 року. Вказані незаконні дії приватного виконавця призвели до порушення законних прав дитини по її утриманню власним батьком, у зв`язку з чим на користь доньки ОСОБА_5 не доплачено аліменти у розмірі 327 165 грн. 32 коп. за період з жовтня 2020 року по червень 2021 року (включно).

У даній справі судом було проігноровано аргументи стягувача щодо необхідності врахування розміру доходів, отриманих боржником від підприємницької діяльності, при розрахунку суми аліментів, яка підлягає сплаті на підставі судового рішення.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги, просила ухвалу суду скасувати.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши представника скаржника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що боржник був зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебував на спрощеній системі оподаткування, тобто не являвся платником податків і зборів із показників середньомісячної номінальної заробітної плати штатного працівника, тому приватний виконавець правомірно здійснив розрахунки виходячи із середньої заробітної плати для відповідної місцевості на час виникнення заборгованості.

З висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги колегія суддів погоджується, оскільки висновок суду відповідає матеріалам справи, зроблений з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17.03.2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини у всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 жовтня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

11.05.2021 року Деснянським районним судом міста Києва видано ОСОБА_1 виконавчий лист № 754/12768/20.

02.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Авторговим А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65650263 з виконання виконавчого листа № 754/12768/20.

Згідно із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у м. Києві від 23.09.2021 року ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем та зареєстрований в реєстрі платників єдиного податку з 22.03.2021 року по теперішній час як платник 3 групи за ставкою 5% від доходу.

Згідно з податковою декларацією платника єдиного податку - ФОП ОСОБА_3 , обсяг доходу за звітний (податковий) період за 2020 рік, що оподатковується за ставкою 5 %, становить 1655 094,23 грн.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку - ФОП ОСОБА_3 , обсяг доходу за перший квартал 2021 року, що оподатковується за ставкою 5 %, становить 746 137,42 грн.

Згідно із податковою декларацією платника єдиного податку - ФОП ОСОБА_3 , обсяг доходу за півріччя 2021 року, що оподатковується за ставкою 5%, становить 1146 102 грн. 74 коп.

27.10.2021 представник стягувача у виконавчому провадженні № 65650263 ОСОБА_1 - адвокат Шаповалов А.М. в межах зазначеного вище виконавчого провадження подав заяву до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М., в якій просив приватного виконавця здійснити розрахунок заборгованості аліментів в рамках виконавчого провадження № 65650263, з урахуванням суми доходів ФОП ОСОБА_3 , з урахуванням: податкової декларації платника єдиного податку - ФОП ОСОБА_3 , відповідно до якої обсяг доходу за звітний (податковий) період за 2020 рік, що оподатковується за ставкою 5%, становить 1655 094,23 грн.; податкової декларації платника єдиного податку - ФОП ОСОБА_3 , обсяг доходу за перший квартал 2021 року, що оподатковується за ставкою 5%, становить 746 137,42 грн.; податкової декларації платника єдиного податку - ФОП ОСОБА_3 , обсяг доходу за півріччя 2021 року, що оподатковується за ставкою 5%, становить 1146 102,74 грн.

Згідно з відповіддю приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М. від 04 листопада 2021 року, підстави для розрахунку заборгованості аліментів з урахуванням доходів ОСОБА_3 як фізичної особи-підприємця у приватного виконавця відсутні.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах № 65650263, виконаним приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Авторговим Андрієм Миколайовичем станом на 31.10.2021 року ОСОБА_3 має заборгованість в розмірі 5239,50 грн.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 зазначає, що дії приватного виконавця незаконні щодо виконання розрахунку заборгованості, оскільки згідно розрахунку заборгованості по аліментах за період з жовтня 2020 року по жовтень 2021 року включно приватним виконавцем здійснено нарахування аліментів виходячи з середньої заробітної плати працівника по м. Києву, без врахування доходів ОСОБА_3 , як фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 6, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до ФОП, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, ФОП відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, ФОП, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/2 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 195 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 521/260/20, системний аналіз ст. 195 СК України дозволяє дійти висновку, що розмір заборгованості зі сплати аліментів обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Здійснення розрахунку заборгованості за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, державний виконавець має проводити відповідно до вимог частини другої статті 195 СК України, тобто виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а не виходячи з повного доходу боржника як фізичної особи - підприємця.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18 (провадження № 61-18142св19), від 05 серпня 2021 року у справі № 757/35562/18-ц (провадження № 61-19631св20).

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18 (провадження № 61-18142св19) зазначено, що розмір заборгованості зі сплати аліментів обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Державний виконавець не взяв до уваги те, що розрахунок заборгованості за аліментами платника аліментів, який є ФОП і перебуває на спрощеній системі оподаткування, необхідно проводити відповідно до вимог частини другої статті 195 СК України, тобто виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. За таких обставин суди дійшли правильного висновку про те, що визначена державним виконавцем заборгованість зі сплати аліментів, виходячи з повного доходу боржника як ФОП, здійснена з порушенням вимог законодавства (частини другої статті 195 СК України).

Встановлено, що ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем та зареєстрований в реєстрі платників єдиного податку з 22.03.2021 по теперішній час як платник 3 групи за ставкою 5% від доходу,

З огляду на викладене, оскільки боржник є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, приватний виконавець Авторгов А.М. правомірно розрахував заборгованість за аліментами відповідно до вимог ч.2 статті 195 СК України, тобто виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а не виходячи з повного доходу боржника як фізичної особи - підприємця, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги на рішення приватного виконавця є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 399/343/17, колегія суддів відхиляє, оскільки вказана постанова прийнята Верховним Судом щодо заборгованості, яка виникла станом на 01.10.2016 року, тобто до внесення змін до ст. 195 Сімейного кодексу України Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 року.

Доводи апеляційної скарги представника стягувача ґрунтуються на положеннях статті 195 СК України, які були чинними до внесення в них змін Законом від 17.05.2017 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, що набрав чинності 08 липня 2017 року, статтю 195 Сімейного Кодексу України були викладено у новій редакції, та відповідно до частини другої вказаної статті:

«Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.»

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що при вчиненні розрахунку суб`єкт оскарження не взяв до уваги в розрахунковий період всі доходи отримані боржником, з жовтня 2020 року по червень 2021 року, є безпідставними, оскільки здійснення розрахунку заборгованості за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, виконавець має проводити відповідно до вимог частини другої статті 195 СК України, тобто виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а не виходячи з повного доходу боржника як фізичної особи - підприємця.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою. Судом першої інстанції була дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наявними у матеріалах справи доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником Шаповаловим Андрієм Миколайовичем , - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2022 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.