Провадження № 2/752/2987/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2022 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Гладибороди Л.О., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих грошових коштів та просить стягнути з відповідача на свою користь суму безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 8 000,00 доларів США.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06.08.2014р. у справі №754/8797/14-ц задоволені вимоги ОСОБА_2 до нього та стягнуто суму боргу в розмірі 1 261 188,00 грн. та судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. На виконання цього рішення видано виконавчий лист №2-1416/2014, на підставі якого 04.11.2014р. відкрито виконавче провадження державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. У період з 16.03.2016р., 16.03.2016р. та 29.07.2016р., як вказує позивач, він передав за розписками ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 8 000,00 доларів США. Однак відповідач офіційно не підтвердила, а фактично заперечує, не визнає отримання нею коштів на виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва. Будь-яких інших правовідносин, крім виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06.08.2014р., між позивачем та відповідачем з 2015 року не існує. З огляду на вказані обставини, на думку позивача, у відповідача існує перед ним обов`язок щодо виконання грошового зобов`язання з повернення суми безпідставно отриманих грошових коштів.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26.08.2021р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав. Позовну заяву та ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримав 27.12.2021р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва у справі №754/8797/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 1 261 188,00 грн., а також судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист №2-4116/2014, на підставі якого 04.11.2014р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №45278482, про що винесено відповідну постанову.

У матеріалах справи знаходиться запит від 24.05.2018р. старшого державного виконавця до ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №45278482, у якому зазначено, що 22.05.2018р. до відділку надійшло клопотання представника боржника ОСОБА_1 про долучення документів до матеріалів виконавчого провадження, а саме копії розписок про отримання коштів від ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу, починаючи з 06.02.2015р. по 11.11.2016р., на загальну суму 808 352,00 грн. З огляду на це старший державний виконавець просив ОСОБА_2 підтвердити в письмовому вигляді дану інформацію.

Також аналогічний повторний запит від 31.07.2018р.

Листом від 27.07.2018р. до Деснянського районного відділу виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві на запит від 24.05.2018р. ОСОБА_2 вказала, що не підтверджує дану інформацію щодо розрахунку на суму 808 352,00 грн. Надана інформація, як вона вказала в листі, не відповідає реальній ситуації, а тому просила не долучати документи, надані ОСОБА_1 , до матеріалів виконавчого провадження. Також зазначила, що після детальної звірки з ОСОБА_1 вона повідомить результат.

Предметом розгляду в даній справі є повернення та стягнення безпідставно отриманих коштів відповідачем, у зв`язку з тим, що відповідач не підтвердила розрахунок за розписками в період з 06.02.2015р. по 11.11.2016р. на погашення боргу у вказаному вище виконавчому провадженні. Позивач зазначає, що інших правовідносин, укладених договорів між ним та відповідачем немає, а тому відповідач отримала, утримує ці кошти безпідставно та згідно положень ст. 1212 Цивільного кодексу має повернути.

У відповідності до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себя за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себя за рахунок іншої особи.

Отже, вказана стаття визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов`язань, що виникають у зв`язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави.

Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов: по-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння. По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою. По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. До відсутності правової підстави відноситься також і ситуація, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала.

До матеріалів справи позивачем надані копії розписок від 20.01.2016р., від 16.03.2016р. та від 29.07.2016р.

Так, у розписці від 20.01.2016р. зазначено, що ОСОБА_2 підтверджує, що в порядку виконання приписів виконавчого листа №2-4116/2014, виданого 17.10.2014р. Деснянським районним судом міста Києва, отримала від ОСОБА_1 суму 4 000,00 доларів США, що еквівалентно сто шість тисяч гривень.

У розписці від 16.03.2016р. вказано, що ОСОБА_2 підтверджує, що в порядку виконання приписів виконавчого листа №2-4116/2014, виданого 17.10.2014р. Деснянським районним судом міста Києва, отримала від ОСОБА_1 суму 3 000,00 доларів США, що еквівалентно 79 800,00 грн.

У розписці від 29.07.2016р. зазначено, що ОСОБА_2 підтверджує, що по виконавчому листу №2-4116, виданого 17.10.2014р. Деснянським районним судом міста Києва, отримала від ОСОБА_1 суму 1 000,00 доларів США, що еквівалентно 24 750,00 грн.

Таким чином, із вказаних розписок вбачається, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в загальному розмірі 8 000,00 доларів США на сплату боргу по виконавчому листу Деснянського районного суду міста Києва №2-4116/2014, примусове виконання якого здійснюється в рамках виконавчого провадження ВП №45278482 Відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.

Враховуючи встановлені обставини, а також наведені норми закону, на думку суду, відсутні підстави стверджувати про безпідставне набуття відповідачем 8 000,00 доларів США.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку відмову в задоволенні позовних вимог.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих грошових коштів.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення суду складений та підписаний 29.08.2022р.

Суддя І.О. Ольшевська