У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/5362/22

Провадження № 2-н/712/953/22

17 серпня 2022 року м. Черкаси

Соснівського районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Стеценко О.С., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про видачу судового наказу про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2022 року заявник звернувся з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу за водопостачання та водовідведення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до розрахунку за водопостачання та водовідведення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на 01.06.2022 по 01.07.2022 мають заборгованість у сумі 7200,77 грн., яку просить стягнути з останніх.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши вказану заяву, суд виходить з такого.

Статтею 163 ЦПК України визначені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, а п. 3 ч. 3 цієї ж статті встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Однак, заявником до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Процесуальні наслідки недотримання вимог ст. 163 ЦПК України визначені згідно до ст. 165 ЦПК України, в якій у п. 1 ч. 1 вказано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Враховуючи викладене, вирішуючи питання відносно видачі судового наказу, суд першої інстанції, керуючись вимогами процесуального закону, закріпленими у Розділі ІІ ЦПК України «Наказне провадження», дійшов висновку про відмову у видачі наказу відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Вимога процесуального закону щодо додання до заяви про видачу судового наказу копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, є імперативною та не виконання вказаної вимоги позбавляє можливості суд вирішити питання про стягнення боргу на підставі виданого судового наказу згідно чітко визначених норм ст.163 ЦПК України. В іншому випадку будуть порушені процесуальні права боржника на дотримання встановленої законом правової процедури постановлення судового наказу як особливої форми судового рішення.

Заявник не позбавлений права звернутися з відповідними позовними вимогами про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг у порядку позовного провадження на засадах рівності та змагальності сторін, а не безспірності заявлених вимог, коли може бути видано судовий наказ, оскільки відсутність документів, які заявник має надати при поданні заяви про видачу судового наказу, позбавляє можливості суд вирішити питання про стягнення боргу на підставі видачі судового наказу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (mutatismutandisрішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Відповідно до ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків; відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 163, 164, 165, 167, 168 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про видачу судового наказу про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та роз`яснити право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (підписання) ч. 1, 2 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.С. Стеценко