РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/547/22

2/609/338/2022

23 серпня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

при секретарі судового засідання Мацишиній Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

учасники справи - не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті його брата ОСОБА_3 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщатинці Шумського району помер брат позивача ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із: права власності на земельну ділянку загальною площею 2.89га, в тому числі: 2.71га кадастровий номер :01:001:0369, 0.15га кадастровий номер :01:001:0936, 0.03га кадастровий номер :01:001:0630, яка розташована на території Піщатинської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач в позовній заяві, його брат ОСОБА_3 був одружений з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.

Позивач вважає, що прийняв спадщину після смерті брата ОСОБА_3 , як такий, що на день смерті останнього постійно проживав без реєстрації разом з братом в АДРЕСА_1 , допомагав по господарству.

Однак коли позивач звернувся до приватного нотаріуса по питанню успадкування майна померлого, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду.

На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті брата ОСОБА_3 , а саме на житловий будинок та земельну ділянку.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 03 серпня 2022 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження і призначено до підготовчого розгляду на 23 серпня 2022 року.

4. Сторони не з`явилися в підготовче судове засідання. Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла нотаріально засвідчена заява про розгляд справи без його участі з повним підтриманням позовних вимог.

Від відповідача ОСОБА_2 також на адресу суду надійшла нотаріально засвідчена заява про розгляд справи без його участі, з повним визнанням позовних вимог.

5. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

8. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Піщатинської сільської ради Шумського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщатинці Шумського району Тернопільської області.

9. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 23.08.2005р. державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори Килимар О.Д. слідує, що спадкоємцем майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його син ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з жилого будинку з господарсько-побутовими будівлями, що в АДРЕСА_1 .

10. Згідно із Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8165315 вбачається, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВСІ № 929257 від 23.08.2005.

11. Відповідно до повідомлення № 270/21 від 03.12.2021р. про результати огляду об`єкта нерухомого майна, виданого фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 вбачається, що після огляду об`єкта нерухомого майна, а саме будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 03 грудня 2021 року встановлено, що змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна не виявлено.

12. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №034825 вбачається, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 01 вересня 2004 року № 306 є власником земельної ділянки загальною площею 2.89га, яка розташована на території Піщатинської сільської ради Шумського району Тернопільської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі: земельна ділянка площею 2.71га, кадастровий номер :01:001:0369, земельна ділянка площею 0.03га, кадастровий номер :01:001:0630, земельна ділянка площею 0.15га, кадастровий номер :01:001:0936.

13. Із довідки № 122 від 15.07.2022р., виданої Піщатинським старостинським округом Борсуківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на час смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . Разом з ним на час смерті проживав без реєстрації ОСОБА_1 , вели спільне господарство.

14. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Піщатинською сільською радою Шумського рай бюро ЗАГС Тернопільської області вбачається, що 02 червня 1991 року було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , прізвища подружжя після укладення шлюбу: чоловіка « ОСОБА_8 », дружини « ОСОБА_8 ».

15. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кам`янка, Очаківського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим виконкомом Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області.

16. Той факт, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 були рідними братами доводиться наступними документами:

- повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , викладеним російською мовою, відповідно до якого слідує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Піщатинці, В.Дедеркальського району Тернопільської області, його батьками вказано: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_9 ;

- довідкою № 51 від 09.08.2005р., виданою Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, згідно з якою слідує, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Кривчики, Збаразького району Тернопільської області, його батьками вказано: батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_9 .

17. Відповідно до довідки № 125 від 29 липня 2022 року, виданої Піщатинським старостинським округом Борсуківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області на підставі Акту опиту свідків про встановлення особи від 29.07.2022р. № 6 вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_9 одна і та ж особа, і є матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

18. Своєю постановою № 36/02-14 від 15.07.2022р. приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Зелінський П.І. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого ОСОБА_3 по тій причині, що позивачем не підтверджено факту родинних відносин із померлим.

ІV. Оцінка Суду.

19. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

20. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

21. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

22. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

23. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

24. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

25. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

26. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

27. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

28. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

29. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

30. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

31. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

32. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

33. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

34. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

35. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

36. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

37. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

38. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

39. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

40. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

41. Як встановлено з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_3 проживав без реєстрації разом з ним, допомагав у веденні господарства.

42. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

43. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

44. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п.г Земельного кодексу України.

45. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок та земельні ділянки, як спадкове майно за законом, як спадкоємця другої черги, після смерті його рідного брата ОСОБА_3 .

Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивача пов`язується з правом спадкування.

46. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

47. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

48. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

49. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

50. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

51. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

52. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

53. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на житловий будинок та земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

54. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок та земельні ділянки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

55. Позивачем при подачі позову було сплачено 1337 грн. 36 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1258, 1262, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 141, 200, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за законом внаслідок смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, що складається із:

-права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 ;

-права власності на земельну ділянку загальною площею 2.89га, яка розташована на території Піщатинської сільської ради Шумського району Тернопільської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі: земельна ділянка площею 2.71га, кадастровий номер :01:001:0369, земельна ділянка площею 0.03га, кадастровий номер :01:001:0630, земельна ділянка площею 0.15га, кадастровий номер :01:001:0936.

3.Не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 23 серпня 2022 року.

Суддя: О. М. Катерняк