Ухвала

1 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 461/1639/20

провадження № 61-3446ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , на рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 травня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2022 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , на рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 травня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

ОСОБА_2 необхідно було подати до Верховного Суду докази на підтвердження його повноважень підписувати касаційну скаргу, яка подана 18 березня 2022 року, і представляти у Верховному Суді інтереси ОСОБА_1

ОСОБА_2 роз`яснено, що після підтвердження його повноважень представляти у Верховному Суді інтереси ОСОБА_1 , касаційним судом перевірятиметься відповідність касаційної скарги вимогам законодавства у іншій частині.

31 травня 2022 року на адресу Верховного Суду надійшли докази того, що ОСОБА_1 є особою, яка визнана обмежено дієздатною, і ОСОБА_2 є його законним представником.

Ухвалою Верховного Суду від 1 червня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Заявнику необхідно було подати до Верховного Суду заяву, в якій навести інші підстави для поновлення строку, а також докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження; докази сплати судового збору у розмірі 5 044,80 грн.

26 липня 2022 року до касаційного суду надійшли заява про поновлення строку на касаційне оскарження та клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Щодо заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень касаційний суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

ОСОБА_2 зазначає, що пропуск строку на касаційне оскарження судових рішень зумовила хвороба ОСОБА_1 на гостру респіраторну хворобу

COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2. Вказує, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 1 лютого 2022 року до 15 лютого 2022 року. ОСОБА_2 також перебував на самоізоляції з огляду на контактування з ОСОБА_1 .

На підтвердження доводів заявником, зокрема, додано копію конверта, в якому йому направлено копію оскаржуваної постанови, довідку № 119 від 22 лютого 2022 року.

Після завершення лікування ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , звернувся до адвоката для надання професійної правничої допомоги. 23 лютого 2022 року заявник забрав оформлену адвокатом касаційну скаргу і планував направити її на адресу касаційного суду 24 лютого 2022 року. Проте Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Розглянувши заяву, касаційний суд дійшов висновку, щовказані заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень підтверджені наданими доказами, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , строку на касаційне оскарженнярішення Галицького районного суду міста Львова від 25 травня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року.

Щодо клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги касаційний суд зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання заявник вказав, що підставами для звільнення його від сплати судового збору є:

- пункт 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»;

- пункт 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»;

- підпункт ґ пункт 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір»;

- пункт 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб у випадках, встановлених законом (стаття 56 ЦПК України), а не законні представники.

Представництво інтересів іншої особи відповідно до частини першої статті 59 ЦПК України не є підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки закон не звільняє піклувальників, які звертаються в інтересах обмежено дієздатних осіб від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням тих піклувальників, пільги для яких встановлені частиною першою статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Проте матеріали касаційного провадження не містять доказів того, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю I або II групи.

Щодо доводів заявника про звільнення його від сплати судового збору на підставі підпункту ґ пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Стаття 136 ЦПК України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, виходячи із майнового стану сторони, водночас саме стаття 8 Закону України «Про судовий збір», яка є спеціальною, конкретизує порядок, умови такого звільнення і коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до підпункту ґ пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо позивачем є особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначає, що для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Керуючись статтею 136 ЦПК України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір», касаційний суд доходить висновку про те, що для вирішення питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», заявник повинен надати докази, які б підтверджували розмір його доходу.

Заявником не доведено обставин, які б свідчили про наявність достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору; не надано доказів, які б підтверджували розмір його доходу. Тому заява про звільнення ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн).

Як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Тому за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5 044,80 грн (2 522,40(840,80*3)*200%), про що надати відповідний документ.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Суд касаційної інстанції, з урахуванням положень частини другої статті 127 ЦПК України, дійшов висновку про продовження заявнику строку для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду

від 1 червня 2022 року, на три дні з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 травня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року у цій справі.

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

ПродовжитиОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 1 червня 2022 року, на три дні з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог ухвали Верховного Суду

від 1 червня 2022 року скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко