КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/7219/2022 Доповідач Заришняк Г.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Ян Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Я.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

В обґрунтування позову зазначав, що 21 травня 2021 року автомобіль позивача було вилучено та доставлено на штрафмайданчик ДП «Сетам» згідно виконавчого провадження ВП 61446387. В подальшому позивачу стало відомо, що вищевказане виконавче провадження відкрите приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Маляром Я.А. щодо примусового виконання виконавчого напису № 7239, вчиненого 12.04.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 137 026,68 грн. за кредитним договором №0 від 22.08.2007 року.

Позивач вважав, що виконавчий напис № 7239, вчинений 12.04.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, наслідком чого є відкриття третьою особою неправомірного виконавчого провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого напису, яке відкрито на підставі заяви відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2022 рокупозов задоволено.

Визнано виконавчий напис № 7239, вчинений 12.04.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 137 026,68 грн. за кредитним договором № 0 від 22.08.2007 року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ«Вердикт Капітал», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Київського апеляційного суд від 02 червня 2022 року дану справу призначено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.1 ст. 369 ЦПК України.

У поданому відзиві адвокат Бублик А.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 , просив апеляційну скарг залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з її доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 22 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №0, згідно якого банк надав позивачу кредитні кошти (кредит) в сумі 102 800,00 грн.

Відповідно до п. 1.2.2. позичальник (Позивач) зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 22 серпня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 03 червня 2014 року позивачу від AT «УкрСиббанк» була видана довідка за № 54-4-36/582, за змістом якої слідує, що «кредитний договір № 0 від 22 серпня 2007р., згідно якому заставленим майном є транспортний засіб марки КІА MAGENTIS, 2007 року випуску, № шасі (кузову) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , що є власністю боржника ОСОБА_1 , номер ДРФО НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 21.08.2007, вважати таким, що припинив свою дію. Кредитні зобов`язання боржника виконані у повному обсязі».

Також вказана обставина була встановлена рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року, в рамках цивільної справи №467/936/15 за позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором.

Вказане рішення є преюдиціальним, оскільки має доказове значення в рамках даної цивільної справи, тобто, суд не ставить під сумнів значення довідки за № 54-4-36/582 виданої 03 червня 2014 року позивачу від AT «УкрСиббанк».

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що 12 квітня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис № 7239 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості за кредитним договором: заборгованість за основною сумою кредиту - 49 040,00 грн., заборгованості за відсотками- 5 467,57 грн., заборгованості 3 (три) % (відсотки) річних за період з 22 серпня 2014 року по 07 квітня 2021 року - 9 750,23 грн., інфляційні збитки за період з 22 серпня 2014 року по 07 квітня 2021 року - 72 768,88 грн., а всього на загальну суму - 137 026,68 грн.

Строк, за який проводиться стягнення - період з 22.08.2014 року по 07.04.2021 року.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Маляром Я.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65512018 від 20.05.2021 року за вказаним виконавчим написом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017р. №6-887цс17.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Разом з тим, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року, в рамках цивільної справи №467/936/15 за позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором було встановлено відсутність такої заборгованості.

Окрім того, стягнення заборгованості по виконавчому напису за період з 22.08.2014 р. по 07.04.2021 р. заявлено з пропуском позовної давності.

Вказане свідчить про не безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором.

Отже, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним по справі доказам дав належну правову оцінку та прийшов до правильного висновку про необхідність визнання виконавчого напису № 7239, вчиненого 12.04.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 137 026,68 грн. за кредитним договором № 0 від 22.08.2007 року, таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовано задовольнивши позов.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що п.2 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами», на підставі якого було вчинено виконавчий напис, не виключений з державного реєстру нормативно-правових актів, а тому є чинним, в зв`язку з чим посилання суду першої інстанції на постановуКиївського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, якою п.2 розділ 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України визнаний не чинним, не заслуговують на увагу і не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки не мають правового значення при вирішенні даного спору.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановлення судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 374,375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: