ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3438/22 Справа № 212/9449/20 Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Бадалян Н.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідачі - Державна казначейська служба України, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року, яке постановлено суддею Пустовіт О.Г. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення суду складено 22 грудня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що смерті її сина та не встановлюють обставин його смерті, в березня 2019 року зверталася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.11.2019 року з державного бюджету України на користь позивача стягнуто 50 000 грн.. Рішення набрало законної сили, однак з того часу слідчий продовжує здійснювати протиправні дії щодо належного проведення кримінального провадження. Так 24.12.2019 року позивач отримала копію постанови слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Федотова Д.В. від 02.09.2019 року про закриття кримінального провадження. Позивач оскаржила зазначену постанову та ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05.02.2020 року постанова про закриття кримінального провадження від 02.09.2019 року була скасована. За період з 05.02.2020 року до 05.11.2020 року слідчим СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області проігнорована ухвала слідчого судді від 05.02.2020 року, кримінальне провадження не відновлене, жодних слідчих дій не здійснено. Позивач зазначає, що такою протиправною поведінкою слідчого їй спричинено моральні страждання. Вважає, що відповідачі повинні відшкодувати їй моральну шкоду солідарно у розмірі 70 000 грн..

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з держави Україна - Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 50000 копійок у рахунок відшкодування моральної шкоди, шляхом списання коштів з відповідного рахунку Державної казначейської служби України.

В решті частині позовних вимог відмовлено.Судовий збір віднесено за рахунок держави.

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просило суд рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 листопада 2019 року на користь ОСОБА_1 стягнуто 50 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, яке набрало законної сили.

Скаржник вважає, що позивачкою не надано доказів протиправних (незаконних) дій або бездіяльності ГУНП, які б давали правові підстави для задоволення її позовних вимог про відшкодування їй моральної шкоди на підставі статей 1173, 1174, 1176 ЦК України. Разом з тим, доводи позивачки про численні порушення її прав з огляду на наявність ухвали слідчого судді про скасування постанови про закриття кримінального провадження не свідчить про безумовне заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди

Також скаржник зазначає, що незгода позивачки з прийнятим слідчим поліції процесуальни рішенням, в межах відповідного кримінального провадження, не свідчать про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди.

Будь-яких доказів спричинення позивачу моральної шкоди при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002852 та причинно-наслідкового зв`язку між діями слідчими ГУНП та заподіянням шкоди позивачем не надано.

Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» щодо розміру відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів причинно наслідкового зв`язку між діями органів досудового розслідування, прокуратури та спричинення останньому моральної шкоди, тому вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними, завищеними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Новікову С.А., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, позивача ОСОБА_1 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27 листопада 2017 року слідчим СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування у кримінальному проваджені №0002852 за фактом смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внесено відомості до СРДР за №000285.

01.12.2017 року старшим слідчим Саксаганського ВП Козохват Д.В. кримінальне провадження №0002852 року від 27.11.2017 року було закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушенні передбаченого ч.1 ст. 115 КК України

Відповідно до Постанови в.о. керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області радником юстиції Рижкова О.В. від 20 квітня 2018 року, постанова старшого слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 01 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження №0002852 скасована, як винесена передчасно, оскільки не допитано в якості свідків осіб, яким відомі обставини події, що мали місце 27 листопада 2017 року та близьких родичів, в тому числі мати померлого ОСОБА_1 .

Відповідно до Постанови про закриття кримінального провадження від 10 вересня 2018 року старшим слідчим Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження №0002852 від 27 листопада 2017 року закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушенні передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року постанова старшого слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 10 вересня 2018 року про закриття кримінального провадження №0002852 скасована, оскільки слідчим Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області під час здійснення досудового розслідування не були здійсненні всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії направлені на встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі залишились не допитаними у якості свідків осіб, яким відомі обставини події, що мали місце 27 листопада 2017 року та близьких родичів, в тому числі мати померлого ОСОБА_1 .

Згідно Постанови слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 02 вересня 2019 року кримінальне провадження №0002852 від 27 листопада 2017 року закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушенні передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2019 року, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.11.2020 року залишено без змін, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, третьої особи на стороні позивача слідчий СВ Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління поліції у Дніпропетровській області Козохват Д.В., Прокуратура Дніпропетровської області задоволено частково та стягнуто з держави Україна - Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 50000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, шляхом списання коштів з відповідного рахунку Державної казначейської служби України.

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до зі скаргою на постанову слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Федотова Д.В. від 02.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0002852.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2020 року постанова слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 02 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002852 від 27 листопада 2017 року скасована, як винесена передчасно, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які дані про огляд мобільного телефону померлого ОСОБА_2 , встановлення контактів осіб, яким він телефонував незадовго до смерті, що було зроблено тільки 10.11.2020 року, а позивача ОСОБА_1 було допитано в якості потерпілої тільки 26.01.2021 року.

Відповідно до постанови слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області Федотова Д.В. від 24 травня 2021 року закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушенні передбаченого ч.1 ст. 115 КК України (а.с. 80-83).

Звертаючись з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 посилалась на те, що станом на час звернення позивача до суду досудове розслідування у кримінальному провадженні тривало. Слідчим Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Федотовим Д.В. за період з 05.02.2020 року, дня винесення ухвали про скасування постанови про закриття кримінального провадження до 17.12.2020 (звернення з позовом до суду) не здійснено жодних процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки бездіяльність посадових осіб органу державної влади та надмірна тривалість кримінального провадження за фактом смерті сина позивача, призвела до її моральних страждань, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

За змістом положень статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

За правилами пункту 2 частини другої статті 1167 ЦК України, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, то моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтями 1167 ЦК України доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2007 року «STANKOV v. BULGARIA», § 62).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору .

Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 81 ЦПК України.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Поняття доказів розкрито у частині 1 статті 76 ЦПК України. Так, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач є матір`ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . За фактом смерті сина позивача було відкрито кримінальне провадження. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 01 грудня 2017 року старшим слідчим Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження №0002852 від 27 листопада 2017 року закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Постановою в.о. керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року, постанова про закриття кримінального провадження від 01 грудня 2017 року старшим слідчим Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження №0002852 від 27 листопада 2017 року скасована, як винесена передчасно, оскільки не допитано в якості свідків осіб, яким відомі обставини події, що мали місце 27 листопада 2017 року та близьких родичів, в тому числі мати померлого ОСОБА_1

10 вересня 2018 року постановою старшого слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження №0002852 від 27 листопада 2017 року закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушенні передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року постанова старшого слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження №0002852 від 27 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження від 10 вересня 2018 року скасована, оскільки слідчим Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області під час здійснення досудового розслідування не були здійсненні всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії направлені на встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі залишились не допитаними у якості свідків осіб, яким відомі обставини події, що мали місце 27 листопада 2017 року та близьких родичів, в тому числі мати померлого ОСОБА_1

02 вересня 2019 року постановою слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження №0002852 від 27 листопада 2017 року закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушенні передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до інформаційного листа №454/3-1372 від 18.03.2021 року по кримінальному провадженню № 0002852, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 с. 115 КК України, 02.09.2019 року винесено постанову про закриття кримінального провадження та направлено матеріали на перевірку законності закриття кримінального провадження до Криворізької місцевої прокуратури №3.

20.09.2019 року матеріали кримінального провадження після перевірки повернуто до архіву.

27.01.2020 року матеріали кримінального провадження направлено до Саксаганського районного суду м. Кривого рогу.

01.10.2020 року матеріали кримінального провадження направлено з суду до Саксаганського ВП КВП.

20.10.2020 року скеровано запит до Саксаганського районного суду з метою направлення на адресу Саксаганського ВП КВП копії ухвали про скасування постанови про закриття від 05.02.2020 року.

Звертаючись з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 посилалась на те, що з 05.02.2020 року, слідчим Саксаганського ВП КВП не проводились жодні слідчі дії у даному кримінальному провадженні. Заперечуючи даний факт представник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Новікова С.А. стверджувала, що дане кримінальне провадження в наведений час знаходилось в суді.

Перевіряючи докази та заперечення сторін, колегією суддів витребувано та оглянуто в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002852, за фактом смерті ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 с. 115 КК України та встановлено, що матеріали кримінального провадження № 0002852 у період з 27.01.2020 року до 10.11.2020 року у провадженні Саксаганського ВП КВП ГУНП не перебували, а знаходились у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу та 01.10.2020 року повернуті до Саксаганського ВП КВП ГУНП без копії ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2020 року про скасування постанови слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 02.09.2019 року про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим були повернуті до архіву.

26.10.2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу згідно запиту направлено на адресу Саксаганського ВП КВП ГУНП копію ухвали від 05.02.2020 року відносно ОСОБА_1 про скасування закриття кримінального провадження

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності причинно наслідкового зв`язку між незаконними діями або бездіяльністю Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та спричиненню позивачу шкоди, які б давали правові підставі для задоволення її позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Національної поліції підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 376 ЦПК України про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 липня 2022 року.

Головуючий:

Судді: