Справа № 510/1642/21
Провадження № 2/510/490/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2022 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про укладання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; копія виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 29.07.2021р.; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2007р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; копія довідки КП «РБТІ» № 214 від 22.06.2021р.; копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на земельну ділянку від 25.05.2016р.; копія витягу з ДЗК від 15.06.2021р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомого майна від 30.07.2021р.; копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.07.2021р.; копія технічного паспорту на громадський будинок із з господарськими спорудами АДРЕСА_1 ; копія довідки КП «РБТІ» № 222 від 16.07 .2021р.; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.08.2021р.; копія державного акту на право на земельну ділянку серії ОД № 010333; копія листа Ренійської районної державної нотаріальної контори від 09.03.2022р.; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 09.03.2022р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача - ОСОБА_3 . За життя їй належало:

житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2007р.;

магазин розташований по АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з Державного реєстру від 23.11.2016р.;

земельна ділянка площею 0,1737 га та 0,0051 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 303379;

земельні ділянки площею 2,66 га., на підставі державного акту на право на земельну ділянку серії ОД № 010333.

Після її смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядилась належним їй майном, заповіт не залишила. Тому, спадкоємство здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги є сторони по справ: чоловік спадкодавця - позивач ОСОБА_1 та донька - відповідач ОСОБА_2 . У встановлений законодавством 6-ти місячний строк, вони не звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак, позивач прийняв спадщину з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На момент відкриття спадщини, позивач проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , про що свідчить довідка виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 29.07.2021р. Таким чином, прийняв спадщину та не заявив про відмову від неї. Відповідач на спадщину не претендує та не заперечує щоб позивач оформив її на своє ім`я.

Враховуючі ці обставини, позивач пізніше звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак йому в цьому було відмовлено та державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що залишилася після померлої дружини і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, як спадкоємець першої черги. Відповідач не заперечує проти того, щоб вказане майно оформила позивач на своє ім`я.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 206, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на:

житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ;

магазин, який розташований по АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,1737 га, кадастровий номер :02:001:0559, розташована по АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

земельну ділянку 0,0051 га, кадастровий номер :02:001:0560, розташована по АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування будівлі торгівлі;

земельну ділянку площею 2,66 га., кадастровий номер :02:006:0503, розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков