Провадження № 2/344/813/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Дементьєвої А.О.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

28 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2021 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору в розмірі 1816,00 грн за подання даної позовної заяви.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

У судові засідання, призначені на 09 листопада 2021 року, 21 грудня 2021 року, 31 січня 2022 року, 15 березня 2022 року, 19 травня 2022 року позивач не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином.

Ухвалою суду від 19 травня 2022 року визнано обов`язковою явку ОСОБА_1 в судове засідання та призначено підготовче судове засідання на 22 червня 2022 року.

22 червня 2022 року у судове засідання позивач не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 22 червня 2022 року визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання на 28 липня 2022 року на 11 годину 15 хвилин.

Позивач у судове засідання, призначене на 28 липня 2022 року, не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Жодних заяв та клопотань від позивача до суду не надходило.

Відповідачі у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, зокрема, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд, розглянувши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно пункту 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у судові засідання позивач не з`являлася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за відсутності позивача до суду не подавалося, заяви про зміну місця проживання до суду не надані.

Належних та допустимих доказів поважності причин неявки в судові засідання позивачем не надано.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки у призначені судові засідання позивач систематично не з`являється, що розцінюється судом, як чергові спроби, спрямовані на затягування розумного строку розгляду справи, враховуючи наявні в сукупності умови (належне повідомлення сторони, повторна неявка без поважних причин, або повторне неповідомлення про причини неявки, визнання явки позивача у судове засідання обов`язковою та відсутність заяви про розгляд справи за відсутністю позивача), суд змушений залишити позовну заяву без розгляду, оскільки обставини справи свідчать про недодержання умов реалізації стороною позивача свого права на звернення до суду за захистом, а можливість застосування таких прав надалі не втрачена.

У той же час суд констатує, що саме по собі тривале перебування даної справи в суді не пов`язане із затягуванням розумних строків розгляду справи судом. Так, суд докладав усіх можливих зусиль задля розгляду справи в розумні строки, призначаючи щоразу засідання в найбільш зручні та прийнятні для учасників процесу дати, дотримуючись вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини для встановлення розумності строку розгляду конкретної справи у національних судових органах вироблено у своїй практиці кілька взаємопов`язаних критеріїв, зокрема: складність справи, поведінка заявника (тобто особи, яка звернулася до Європейського Суду), поведінка судових та інших державних органів, важливість предмету розгляду для заявника.

Щодо критерію «поведінки сторін», то слід вказати, що довга тривалість розгляду справи може бути визнана розумною, якщо сама справа є складною як з фактичного, так і з правового боку.

Таким прикладом можна навести справу «Чірікоста і Віола проти Італії», де п`ятнадцятирічний строк розгляду було визнано Судом виправданим, оскільки самі заявники сімнадцять разів зверталися з проханням про відстрочення процесу і не заперечували проти шістьох перенесень розгляду, здійснених на підставі заяви іншої сторони у справі. У справах, де відповідачем виступала Україна та де тривалість розгляду справи була визнана розумною слід вказати справи «Тімотієвич проти України», де також тривалий розгляд справи було визнано розумним з огляду на те, що заявник систематично не з`являвся у судові засідання і Європейський суд констатував, що заявник явно не був зацікавлений у швидкому розгляді справи, а також справа «Бєлуха проти України», де розгляд справи протягом шести років також було визнано «розумним» тому, що заявниця систематично оскаржувала рішення судів нижчої ланки у судах вищих ланок з порушенням строків оскарження.

У той же час, протягом усього часу перебування справи в суді позивачем не подано заяви про розгляд справи за відсутністю позивача, як і не надано в судовому засіданні жодних пояснень по суті справи, що унеможливлює і завершення цієї справи, опираючись на положення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом та виходячи лише з наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що неодноразова неявка у судові засідання позивача, яка належним чином повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи, свідчить про зловживання своїми процесуальними правами та небажання підтримувати позовні вимоги, що є підставою для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Пункт 1 частини другої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини другої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 197-200, 257-261, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,- залишити без розгляду.

Залишення без розгляду позову не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.