Справа № 350/703/22
Номер провадження 2-о/350/38/2022
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2022 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.
секретаря Маєвської С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перегінська селищна рада Рожнятівського району Івано-Франківської області про встановлення факту спільного проживання, -
В Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області поступила заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перегінська селищна рада Рожнятівського району Івано-Франківської області, в якій заявниця просить постановити рішення, яким встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 на момент відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заявлені вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2 . Останнім місцем реєстрації її покійної матері було с.Незвисько Городенківський район Івано-Франківська область. Після смерті батька у 2018 році вона забрала свою матір до себе за місцем свого проживання та реєстрації ( АДРЕСА_1 ) у зв`язку із похилим віком та потребою в догляді. Після смерті матері залишилося спадкове майно, однак за життя її мати заповіт не складала. Ствердила, що проживала з матір`ю однією сім`єю, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
У судове засідання учасники справи не прибули, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності учасників справи при наявних матеріалах, яких достатньо, щоб вирішити питання про їх права та обов`язки.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
В п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатися за участю заявників та заінтересованих осіб. Заявники та залучені до участі у справі заінтересовані особи, зокрема, вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви по встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст.81 ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області народилась заявниця - ОСОБА_3 , прізвище якої після реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 було змінено на « ОСОБА_5 », що підтверджено копією свідоцтва про укладенню шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 14.07.1984 (а.с.9).
Копією паспорта громадянина України заявниці установлено, що вона проживає у с.Красне Калуського району Івано-Франківської області.
Відповідно до вищезазначеного свідоцтва про народження, батьками заявниці є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .
Мати заявниці - ОСОБА_2 проживала у с.Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області, що підтверджено її копією паспорта громадянина України (а.с.10).
Заявниця стверджує, що після смерті її батька, вона забрала свою матір до місця свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 .
Копією акту обстеження домоволодіння АДРЕСА_1 від 04.08.2021 (а.с.14) та актом обстеження житлово-побутових умов домогосподарства з матою підтвердження фактичного місця проживання осіб (а.с.17), підтверджено, що ОСОБА_2 з 2018 року не проживала у с.Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки постійно проживали у дочки за адресою АДРЕСА_1 з 2018 року до смерті та померла за вказаною адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 03.08.2022 (а.с.7) підтверджено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 с.Красне Калуського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №19.
Встановлення факту спільного проживання заявниці на час смерті її матері має юридичне значення, оскільки є необхідним для оформлення прийняття спадщини у нотаріальній конторі.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що заявниця спільно проживала з своєю матір`ю на момент відкриття спадщини.
Встановлення вказаного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її цивільні права. Іншої можливості встановити даний факт заявниця не має.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.ст.ст.293, 294, 259, 263-265, 268, 273, 319 ЦПК України, суд -
заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перегінська селищна рада Рожнятівського району Івано-Франківської області про встановлення факту спільного проживання - задоволити.
Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 на момент відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Бейко