Справа № 349/250/22
Провадження № 2/349/172/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 березня 2022 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Могили Р.Г.,

за участю секретаря судового засідання Сташків О.Б.,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №349/250/22 за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В лютому 2022 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Микитчин П.С., звернувся до суду з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на 2/3 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 та на 1/3 частину даного домоволодіння, як члена колгоспного двору.

Позов обґрунтований тим, що станом на 01 липня 1990 року він проживав в домоволодінні по АДРЕСА_1 та був членом колгоспного двору. Також у вказаному домоволодінні проживали його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Також він є спадкоємцем за законом після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка за життя прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємець за законом. Спадщину прийняв, однак коли звернувся з заявою про отримання свідоцтва, нотаріус відмовив у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просив визнати за ним право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування та як члена колишнього колгоспного двору.

Відповідач заперечень проти позову не подав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 18 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання.

Позивач в підготовче засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Микитчин П.С. просив справу розглядати у його відсутності, про що вказав у письмовому клопотанні.

Рогатинська міська рада Івано-Франківської області в особі в.о. міського голови Штогрина В. подала заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечують щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом.

За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що господарство по АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи «колгоспні двори». Станом на 01 липня 1990 року позивач проживав у вказаному домоволодінні та був членом колгоспного двору. Також в ньому проживали його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Даний факт підтверджується зокрема довідкою Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області №91 від 15 лютого 2021 року.

Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» дав судам роз`яснення, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, спірний житловий будинок та приналежні будівлі станом на 15 квітня 1991 року належали позивачу ОСОБА_1 , його батьку ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_2 як майно колишнього колгоспного двору.

Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 22 лютого 2012 року Лучинецькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну йому частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради за №90 від 15 лютого 2021 року місцем проживання ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 . На день його смерті разом із ним проживала його дружина ОСОБА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_3 в Лучинецькій сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області не посвідчувався

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.

ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 06 березня 2021 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

У зв`язку із смертю ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно.

Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради за №342 від 31 серпня 2021 року заповіт від імені ОСОБА_2 в Лучинецькому старостинському окрузі не посвідчувався. На день її смерті разом із нею проживав її син ОСОБА_1 .

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження.

Позивач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї.

Однак постановою державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Андрейків Т.В. від 29 січня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на домоволодіння, яке розташоване по адресі: АДРЕСА_1 , через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на домоволодіння.

Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими ( допоміжними) будівлями та спорудами, виданого на ім`я ОСОБА_1 та копії довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 04 листопада 2021 року №279 вбачається, що до складу спірного домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 98,2 кв.м., житловою площею 59,2 кв.м., літна кухня площею 38,4 кв.м., стайня-стодола площею 41,9 кв.м., вбиральня площею 1,6 кв.м., стайня площею 21.1 кв.м., гараж площею 23,9 кв.м., ворота площею 7,8 кв.м., огорожа площею 25,2 кв.м., огорожа площею 23,7 кв.м., криниця 11 м/п. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

Згідно копії висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість спірного домоволодіння станом на 12 лютого 2022 року становить 102 000 грн.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року , мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Вказані обставини дають суду зробити висновок про те, що станом на 15 квітня 1991 року, кожен із членів двору, в тому числі і позивач по справі ОСОБА_1 мали по 1/3 частці, у вище вказаному житловому будинку, з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які згідно ст.1261 ЦК України мають право на спадкування немає, а також враховуючи те, що позивач набув право власності на спірний житловий будинок, як спадкоємець за законом у першу чергу, після смерті матері та як член колишнього колгоспного двору, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину майна колгоспного двору домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку загальною площею 98,2 кв.м., житловою площею 59,2 кв.м., літної кухні площею 38,4 кв.м., стайні-стодоли площею 41,9 кв.м., вбиральні площею 1,6 кв.м., стайні площею 21.1 кв.м., гаража площею 23,9 кв.м., воріт площею 7,8 кв.м., огорожі площею 25,2 кв.м., огорожі площею 23,7 кв.м., криниці 11 м/п.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 2/3 частини житлового будинку загальною площею 98,2 кв.м., житловою площею 59,2 кв.м., літної кухні площею 38,4 кв.м., стайні-стодоли площею 41,9 кв.м., вбиральні площею 1,6 кв.м., стайні площею 21.1 кв.м., гаража площею 23,9 кв.м., воріт площею 7,8 кв.м., огорожі площею 25,2 кв.м., огорожі площею 23,7 кв.м., криниці 11 м/п., які розташовані по адресі: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: с.Лучинці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, рєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Рогатинська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м.Рогатин вул. Галицька,65, .

Повний текст рішення складено 16 березня 2022 року.

Суддя Р.Г. Могила