КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/26264/21

Апеляційне провадження 22-ц/824/6231/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

сторони

позивач Комунальне підприємство виконавчого органу КИЇВРАДИ (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Шум Л.М., у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

у листопаді 2021 року КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 21 991,20 грн; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 19 517,85 грн; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 29 387,41 грн; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 41 382,25 грн, витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн.

В обґрунтування позову зазначало, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 № 630, на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34.

Квартиру АДРЕСА_1 під`єднано до внутрішньо будинкової системи теплопостачання та ОСОБА_1 є споживачем послуг з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Відповідачка своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.07.2021 складає 70 769,66 грн (заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 29 387,41 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води 41 382,25 грн.

Крім того, на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11.10.2018 укладеного з ПАТ «Київенерго» вони прийняли право вимоги до відповідачки щодо заборгованості, яка виникла до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі відповідно 21 991,20 грн та 19 517,85 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.12.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за централізоване опалення з 01.05.2018 по 31.07. 2021 у сумі 29 387,41 грн, заборгованість за послуги централізованого постачання гарячої води з 01.05.2018 по 31.07.2021 у сумі 41 382,25 грн та витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у позові про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води до 01.05.2018 позивач через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду в цій частині та задовольнити ці позовні вимоги. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що позивач не подавав заяву про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а відповідачка не надала будь - якого відзиву та не спростовувала надані ними докази, а тому суд мав розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Висновки суду про те, що позивач не надав доказів про заборгованість відповідачки до 01.05.2018 є помилковими, оскільки такі докази надані, як надано докази і переуступки права вимоги ним цьому боргу. Факт відсутності письмового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Колегія суддів відхиляє клопотання позивача про розгляд апеляційної скарги з викликом сторін з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених ст. 369 цього Кодексу (ч. 3 ст. 368 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Таким чином, питання повідомлення (виклику) учасників справи у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб вирішується апеляційним судом з урахуванням конкретних обставин справи.

У даній справі ціна позову становить 112 278,71 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції надає учасникам процесу у даній справі належні умови для ознайомлення з рухом справи. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час розгляду і доводів і міркувань інших осіб відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Позивач детально виклав свою позицію у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Таким чином підстав для задоволення клопотання позивача про розгляд справи з викликом сторін не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачка є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою АДРЕСА_2 та відповідно до положень Закону України «Про житлово - комунальні послуги» має зобов`язання щомісячно оплачувати за надані послуги.

Рішення в частині стягнення заборгованості за ці послуги за період з 01.05.2018 по 31.07.2021 не оскаржується, а відтак в апеляційному порядку не перевіряється.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості, яка виникла у ОСОБА_1 до 01. 05.2018, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів такої заборгованості та її розміру.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У матеріалах справи міститься договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, укладений між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», відповідно до якого позивач набув право вимоги до юридичних та фізичних осіб щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих послуг до 01.05.2018, а також додатки до цього договору, відповідно до яких ПАТ «Київенерго» відступлено право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 у сумі 21 991,20 грн за послуги з центрального опалення та 19 517,85 грн - за послуги з централізованого постачання гарячої води.

Позивачем також надано розрахунок заборгованості за період з вересня 2015 по 01.05.2018, а також відомості обліку споживання теплової енергії за вказаний період.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення, серед іншого, зазначаються докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення.

Суд відмовляючи у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за період до 01.05.2018 вказав, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності такої заборгованості та не навів будь - яких мотивів відхилення доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог.

Разом з тим, надані позивачем докази у їх сукупності вказують на те, що відповідачка мала заборгованість перед ПАТ «Київенерго» з оплати послуг з центрального опалення за період з вересня 2015 у сумі 21 991,20 грн та з оплати послуг з централізованого постачання гарячої води у сумі 19 517,85 грн.

ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги цієї заборгованості позивачу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні у обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звертаючись з позовною заявою позивач вказував, що КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води власникам квартир в будинку в АДРЕСА_3 з 01.05.2018, а до зазначеної дати надання таких послуг здійснювало ПАТ «Київенерго».

Позивачем надано до суду докази надання послуг відповідачці ПАТ «Київенерго» та наявності у неї заборгованості перед попереднім кредитором, а тому висновки суду про те, що такі вимоги не підтверджені доказами суперечать матеріалам справи та є помилковими.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові про стягнення заборгованості до 01.05.2018 підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості до 01.05.2018 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за період з вересня 2015 до 01.05.2018 з оплати послуг з центрального опалення у сумі 21 991,20 грн та заборгованість з оплати послуг з централізованого постачання гарячої води у сумі 19 517,85 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 18.07.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук