УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2022 року

м. Київ

справа № 701/851/21

провадження № 61-5638ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 10 січня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 травня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - виконавчий комітет Маньківської селищної ради , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку в будинку,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - виконавчий комітет Маньківської селищної ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку в будинку.

На обґрунтування позову зазначав, що йому на праві власності

належить житловий будинок та земельна ділянка, розміром 0,3922 га, для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться за адресою:

АДРЕСА_1 , що підтверджується договорами дарування від 22 червня 1998 року.

У будинку зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом від 07 вересня 2021 року

№ 4218/05-17 виконавчого комітету Маньківської селищної ради про зареєстрованих осіб у житловому приміщені/будинку.

Проте, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають у вказаному будинку понад 10 років, не отримують кореспонденцію за вищезазначеною адресою, особистих речей у будинку не мають, будинком не цікавляться.

Перешкод у користуванні будинком, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , позивач відповідачам не чинив. Вони добровільно визначили собі інше місце проживання та будинком не користуються понад 10 років без поважних причин.

Реєстрація ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у будинку створює позивачу перешкоди у користуванні житловою площею, а саме: плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідачів проводить позивач, повноцінно скористатися субсидією з оплати комунальних послуг не може.

Враховуючи викладене, просив суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку в будинку.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 10 січня

2022 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду

від 18 травня 2022 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

20 червня 2022 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 10 січня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 травня 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

За змістом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою з таких підстав.

У частині першій статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, зокрема, право кожної особи на повагу до свого житла.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з статтею 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності.

Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду

від 03 квітня 2019 року у справі № 454/2025/15-ц.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що відповідачі позбавлені права користуватися домоволодінням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав невиконання позивачем рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 02 жовтня 2017 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 21 листопада 2017 року, про вселення ОСОБА_4 у вищезазначений житловий будинок та зобов`язання ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні будинком, та рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2015 року про вселення ОСОБА_3 у вказаний будинок та зобов`язання ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні садибою, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 30 червня 2022 року у справі № 755/6863/21.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 10 січня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 травня 2022 року та відмову у відкритті касаційного провадження у даній справі на підставі пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки Верховний Суд уже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Керуючись частиною першою, пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 10 січня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 травня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - виконавчий комітет Маньківської селищної ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку в будинку, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська