Ухвала

04 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 350/1636/19

провадження № 61-7262ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 січня

2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 червня 2022 року у справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Перегінська селищна рада Калуського району Івано-Франківської області, про визнання незаконним та скасування державного акту та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , третя особа - державний реєстратор Брошнів - Осадської селищної ради Витвицька Тетяна Іванівна, про визнання незаконним та скасування рішення сесії сільської ради та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернула до суду позовом, у якому просила:

- визнати незаконним та скасувати державний акт серії ЯЖ №166423 про право власності на земельну ділянку, площею 0.1052 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться

у АДРЕСА_1 , кадастровий № , яка належить ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 24 липня 2015 року на земельну ділянку площею 0.0435 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства кадастровий №010020114, яка належить ОСОБА_1 ;

- усунути перешкоди в користуванні нею земельною ділянкою загальною площею 0.1236га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд кадастровий №:01:002:0148, шляхом демонтажу огорожі та розблокування заїзду загального користування.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом,

у якому просив:

- визнати незаконним і скасувати рішення сесії Ясенської сільської ради

від 20 серпня 2017 року, про затвердження ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1236 га, кадастровий номер :01:002:0148 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 та передано зазначену земельну ділянку у власність,

- скасувати державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 248, номер запису про право власності 33134787.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області

від 06 січня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано державний акт серії ЯЖ № 166427 про право власності на земельну ділянку, площею 0,1052 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться

у АДРЕСА_1 кадастровий № , яка належить ОСОБА_1 .

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 24 липня 2015 року на земельну ділянку площею 0,0435 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства кадастровий № 010020114, яка належить ОСОБА_1 .

Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою загальною площею 0,1236 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд кадастровий № :01:002:0148, шляхом демонтажу огорожі та розблокування заїзду загального користування.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат за розгляд у суді первісного та зустрічного позовів.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 січня

2022 року залишено без змін.

У липні 2022 року ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 січня

2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 червня 2022 року, у якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

1. Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392

ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До касаційної скарги заявником додано квитанцію про сплату судового збору від 26 липня 2022 року у розмірі 3 073,60 грн.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року,

в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Заявник оскаржує судові рішення, які ухвалено за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону № 3674-VI за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Отже, за змістом норм Закону № 3674-VI у разі, якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 921,00 грн.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Заявником подано касаційну скаргу на рішення судів за результатами розгляду трьох позовних вимог немайнового характеру, заявлених у змісті первісного позову ОСОБА_2 та двох позовних вимог немайнового характеру, заявлених у змісті зустрічного позову ОСОБА_1 .

До касаційної скаргизаявником додано квитанцію від 26 липня 2022 року, якою підтверджується часткова сплата заявником судового збору в розмірі

3 073,60грн.

Таким чином, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 610,40 грн (768,40 х 5 х 200% - 3 073,60 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи,

що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, оскільки матеріали касаційного провадження таких обставин не містять.

2. Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду,

в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 в повній мірі не відповідає зазначеним вище вимогам закону з огляду на наступне.

У змісті касаційної скарги заявник як на підставу оскарження судових рішень посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме справу розглянуто апеляційним судом за відсутності ОСОБА_1 та його представника (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, як на підставу оскарження вказаних судових рішень заявник посилається на не дослідження судами зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Проте у змісті касаційної скарги заявником не зазначено конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 січня 2022 року, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Як підставу касаційного оскарження судових рішеньзаявник зазначає, що судами не досліджено зібрані у справі докази, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд

є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник

у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених

у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи, із зазначенням обов`язкових підстав оскарження рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області

від 06 січня 2022 року та доплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 січня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 червня 2022 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник