Справа № 184/2211/21
Номер провадження 2/184/48/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,

розглянувши в м. Покров у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Нова Пошта» «про захист прав споживачів»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом про захист прав споживачів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29.04.2021 року з відділення №141 м. Київ ТОВ «Нова Пошта» він відправив посилку до відділення №1 м. Покров Дніпропетровської області, ТОВ «Нова Пошта». 03.05.2021 року він звернувся до служби підтримки «Нової Пошти» зі зверненням у зв`язку з тим, що посилка не приходила. Після чого він багато разів звертався та телефонував у службу підтримки. Так 05.05.2021 року йому подзвонив з номера НОМЕР_1 представник Нової Пошти та повідомив що палета з його речами знаходиться на відділенні утилізації та що палету збираються повернути на відділення №141 м. Київ для подальшої передачі. Представник «Нової Пошти» пояснив, що посилка була помилково відправлена на відділення утилізації. Повторно після звернення до служби підтримки «Нової Пошти» 13.05.2021 року йому передзвонила з номера НОМЕР_2 представник «Нової Пошти» та пояснила, що палета поки що не відправлена, але має бути відправлена і що він має почекати. 22.05.2021 року він отримав повідомлення, що відправлення №0859 прибуло до відділення №1 «Нової Пошти» м. Покров. Коли він відвідав відділення, то у відділені №1 м. Покров посилки не виявили та пояснили, що це помилка системи. Він повторно звернувся до служби підтримки «Нової Пошти» у зв`язку з тим, що посилка не приходила. Станом на 31.05.2021 року відправлення №0859 він не отримав, таким чином «Нова Пошта» порушує взяті на себе зобов`язання щодо надання транспортно-експедиторських послуг, у зв`язку з чим у приміщенні відділення №1 м. Покров ТОВ «Нова Пошта» 31.05.2021 року разом з керівником відділення була складена претензія щодо втрати майна. Листом №09665 від 02.06.2021 року відповідач визнає, що вантаж було втрачено. Вважає, що відповідач порушив його права та завдав шкоди на загальну суму 80176,00 грн., яка складається з вартості речей та моральної шкоди. Вважає, що фактична вартість посилки складає 21432,00 грн., що складається з суми вартості речей, які були відправленні посилкою з відділення №141 м. Київ Нової Пошти. У зв`язку з тим, що не всі речі знайдено, тому сума вартості посилки складається з вартості тих речей, відповідно до яких є докази вартості. Крім того, йому як споживачу, який замовив послуги у відповідача та сподівався на отримання своїх речей, завдана моральна шкода внаслідок нервового стресу, зміни звичного укладу життя, сімейних сварок у зв`язку із порушенням прав споживача. При визначенні розміру моральної шкоди, яку оцінює в 58744, 00 грн., він виходив із вартості майна, часу протягом якого позивач не може користуватися своїми власними речами та вартості коштів витрачених на його лікування та його родини. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в розмірі 21432,00 грн. , моральну шкоду в розмірі 58744,00 грн., а також судові витрати по справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, в разі неявки представника відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, надав додаткові пояснення по справі, в яких посилається на те, що відповідач у відзиві визнає, що вантаж було втрачено, але при цьому зазначає, що вантаж знищено у зв`язку з пожежею, але жодних доказів виникнення пожежі (Акту про пожежу або ін.) та факту знищення вантажу внаслідок пожежі не надає. Тому вважає, що свідчить про намагання відповідача ввести суд в оману відносно причин та обставин втрати вантажу. Крім цього, відповідач ігнорує той факт, що згідно експрес-накладної №0859 загальна вага вантажу складає 428 кг, а зазначення опису вантажу: «меблева фурнітура» ним була зазначена виключно на вимогу співробітника відповідача, оскільки до складу вантажу, крім зазначеного у видаткових накладних, входили також меблі (столи та офісна тумбочка) в розбірному вигляді, але чеки або рахунки не збереглись. Йому спричинена і моральна шкода, яка полягає у порушені нормального ритму життя, оскільки він змушений нести додаткові витрати, час та зусилля для того, щоб замість втрачених відповідачем речей придбати необхідні речі для здійснення подальшої трудової діяльності і як наслідок тривалий час перебуває без роботи. Просить суд врахувати, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань призвели до втрати вантажу, з чим відповідач погодився. Він зазнав певних незручностей через нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом, витрачанням свого особистого часу на звернення до суду в зв`язку з неможливістю іншим способом захистити порушене право як споживача.

Представник відповідача - адвокат Воловик С.С. в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, в якому посилається на те, що ОСОБА_1 з відділення №141 ТОВ «Нова Пошта» в м. Київ за експрес-накладною №0859 від 29.04.2021р. здійснив відправлення вантажу згідно опису - «меблева фурнітура», оголошеною вартістю 200 грн. до відділення №1 у м. Покров, визначивши одержувачем ОСОБА_1 . Відповідно до п. 47 Постанови Ради Міністрів УPCP про затвердження Статуту автомобільного транспорту: Вантажовідправник і вантажоодержувач несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомо вказаних ними в товарно-транспортних документах. При складанні експрес-накладної Відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненого у вільному доступі, шляхом розміщення офіційному сайті http://novaposhta.ua. Під час транспортування вантаж за експрес-накладною №0859 від 29.04.2021р. під час перевезення було знищено у зв`язку з пожежею. У зв`язку з чим позивач звернувся до ТОВ «Нова Пошта» з претензією про компенсацію в розмірі 85176,00 грн. Відповідно до даних експрес-накладної №0859 від 29.04.2021 ОСОБА_1 передав до перевезення вантаж згідно опису «меблева фурнітура» з оголошеною вартістю 200 грн. Будь-яких інших даних, які б допомогли ідентифікувати вантаж чи встановити його вартість, позивачем не було зазначено в експрес-накладній, хоча саме на відправника покладено обов`язок чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес - накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній. Враховуючи викладене, ТОВ «Нова Пошта» було запропоновано ОСОБА_1 компенсацію суми оголошеної вартості у розмірі 200 грн. (відповідь на претензію вих.№09665 від 02.06.2021). Відповідач вважає безпідставними позовні вимоги щодо стягнення 21432,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди. Позивачем не надано доказів того, що відправлення яке було передано перевізникові відповідно до експрес-накладної №0859 від 29.04.2021р. відповідає вантажу, що вказано у видаткових накладних доданих до позовної заяви. Як зазначалося вище позивачем було передано вантаж до перевезення згідно опису «меблева фурнітура» з оголошеною вартістю 200 грн., будь-яких інших відомостей, супровідних документів, які б дозволили ідентифікувати вантаж позивачем не було зазначено. Зважаючи на те, що позивач пред`являє майнові вимоги, розмір завданої шкоди є обставиною, яка підлягає обов`язковому доказуванню у даному спорі. Тому вважає, що наявні докази та встановлені обставини повністю виключають майнову відповідальність Перевізника у зв`язку з відсутністю вини та недоведеністю майнових вимог. Тому просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження та не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 29 квітня 2021 року з відділення №141 м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» Ясковець В.О. відправив посилку до відділення №1 м. Покров Дніпропетровської області,ТОВ "НОВА ПОШТА".

03 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до служби підтримки Нової Пошти у зв`язку з тим, що посилка не приходила, звернення позивача було зафіксоване під номером №20210503/00161.

05 травня 2021 року представник Нової Пошти повідомив позивачу, що палета з його речами знаходиться на відділенні утилізації та її збираються повернути на відділення №141 м. Київ для подальшої передачі, що посилка була помилково відправлена на відділення утилізації. 13 травня 2021 року після повторного звернення позивача до служби підтримки Нової Пошти представник Нової Пошти пояснила, що палета поки що не відправлена, але має бути відправлена.

22 травня 2021 року позивач отримав повідомлення, що відправлення №0859 прибуло до відділення №1 Нової Пошти м. Покров. Коли позивач відвідав відділення №1 м. Покров, посилки не виявили та пояснили, що це помилка системи. Повторне звернення позивача до служби підтримки Нової Пошти було зафіксоване під номером №20210522/03879.

Відповідно до п. 47 Постанови Ради Міністрів УPCP про затвердження Статуту автомобільного транспорту: Вантажовідправник і вантажоодержувач несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомо вказаних ними в товарно-транспортних документах.

При складанні експрес-накладної Відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненого у вільному доступі, шляхом розміщення офіційному сайті http://novaposhta.ua.

Відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документі встановленого транспортними кодексами (статутами).

П. 3.4. Публічного договору: Шляхом передачі Замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених Договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника.

П. 4.3.2. Публічного договору визначено обов`язок Відправника відповідно до вимог Експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес - накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній.

П. 7.2.13 Публічного договору: Експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

Вантаж було прийнято для перевезення за розміром та вагою, в упаковці Відправника, зважаючи на ч. 2 ст. 917 ЦК України: «Відправник повинен пред`явити у встановлений строк вантаж, який підлягає перевезенню, в належній тарі та (або) упаковці; вантаж має бути також замаркований відповідно до встановлених вимог».

В порядку ч. 3 ст. 917 ЦК України Перевізник фактично має можливість перевірити виключно відповідність зовнішньої упаковки та маркування, здійсненого Відправником, встановленим вимогам, без можливості огляду вмісту відправлення.

Також обов`язок Перевізника перевіряти стан вантажу у пакуванні, а саме його цілісність, комплектність чи справність чинним законодавством не встановлено, оскільки пересилатись може наприклад: як цілісний і працездатний вантаж так і пошкоджений для ремонту чи на запчастини, і т.д. Вантаж також може мати приховані дефекти чи пошкодження,

Перевізник не є спеціалістом-товарознавцем для визначення стану вантажу та відповідності його домовленості між Відправником та Одержувачем.

Згідно п. 7.2.2. Публічного договору про організацію перевезення відправлень: У разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини Експедитора Експедитор повертає Замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену Замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі повної компенсації оголошеної вартості за пошкоджене відправлення Замовник повертає Експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію.

Судом встановлено, що відповідно до даних експрес-накладної №0859 від 29.04.2021 року ОСОБА_1 передав до перевезення вантаж згідно опису «меблева фурнітура» з оголошеною вартістю 200 грн. Будь-яких інших даних, які б допомогли ідентифікувати вантаж чи встановити його вартість, позивачем не було зазначено в експрес-накладній, хоча саме на відправника покладено обов`язок чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес - накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній. Враховуючи викладене, ТОВ «Нова Пошта» було запропоновано ОСОБА_1 компенсацію суми оголошеної вартості у розмірі 200 грн. (відповідь на претензію вих.№09665 від 02.06.2021р.).

Тому суд вважає безпідставними позовні вимоги щодо стягнення 21432,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди. Позивачем не надано доказів того, що відправлення яке було передано перевізникові відповідно до експрес-накладної №0859 від 29.04.2021р. відповідає вантажу, що вказано в видаткових накладних доданих до позовної заяви. Зважаючи на те, що позивач пред`являє майнові вимоги, розмір завданої шкоди є обставиною, яка підлягає обов`язковому доказуванню у даному спорі.

Слід зауважити, що розмір відповідальності перевізника згідно із п. 139 Статуту автомобільного транспорту УРСР, а також ст. 13 Закону України «Про транспорт» від 10.11.94р. №232/94-ВР встановлюється на рівні: а) багажу, прийнятого до перевезення з оголошеною цінністю, - в розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона нижче його справжньої вартості.

Згідно п. 7.2.2. Публічного договору про організацію перевезення відправлень: У разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини Експедитора Експедитор повертає Замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену Замовником згідно з відповідною експрес-накладною.

Відповідно до ч. 2 ст. 924 ЦК України: 2. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Таким чином, вказані норми права зобов`язують позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди у вигляді вартості вантажу в межах оголошеної вартості.

Аналогічно ст. 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до експрес-накладної, Позивач здійснив відправлення вантажу згідно опису - телефон, а зважаючи на відсутність у експрес-накладній детального опису вантажу, встановити його дійсну фактичну вартість на підставі належних доказів взагалі неможливо.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що наявні докази та встановлені обставини повністю виключають майнову відповідальність Перевізника у зв`язку з відсутністю вини та недоведеністю майнових вимог позивача.

Подібне правозастосування повністю підтримано Апеляційним судом Полтавської області, згідно постанов від 05.12.2018р. у справі №554/2759/18 та постанови від 27.08.2018р. у справі №204/6643/17, яким скасовано рішення Октябрьського районного суду м. Полтави та у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, зважаючи на відсутність доказів на підтвердження фактичної шкоди завданої позивачу. Доводи позивача про розмір завданої шкоди без надання належних та допустимих доказів, судом визнано припущенням, що суперечить положенням ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

Позиція Відповідача повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду згідно постанови від 11.04.2018р. у справі №921/377/14-г/7, а саме: Верховний Суд вважає за необхідне зазначити про таке. Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен бути отримати.

Статтею 22 ЦК України визначено поняття збитків, яке поділяється на дві частини (види): реальні збитки і упущена вигода.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Отже, відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Отже, для правильного вирішення спорів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач.

За загальними правилами судового процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог і заперечень.

Виходячи з цього, суд вважає, що позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків с встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони.

Враховуючи норми ч. 4 ст. 623 Цивільного кодексу України, на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання. При цьому кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але і підтвердити їх документально.

Крім того, слід врахувати те, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.

Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

З конструкції ч. 3 ст. 13 ЦК України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з порушенням своїх зобов`язань, які виникають з цих правовідносин, є формою зловживання правом.

Частина 1 ст. 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим відповідно до частини третьої статті 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу, зокрема, відмовити у захисті права, яким особа зловжила.

Враховуючи вищевикладене, таке право особи, як відшкодування збитків, у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням іншою стороною свого обов`язку по договору, має ставитися у пряму залежність від добросовісності виконання другою стороною положень такого договору, в даному випадку, обов`язку щодо надання повного та достовірного опису вантажу, обов`язку дотримання Умов надання послуг.

Тобто, при встановленні наявності підстав реалізації стороною свого права на відшкодування збитків, у зв`язку з невиконанням іншою стороною умов договору, суд враховує також добросовісність виконання іншою стороною, покладених на нею договором обов`язків.

Ненадання Відправником повного та достовірного опису вантажу, а також недоведення належними та допустимими доказами розміру майнової шкоди, є формою зловживання правом. В свою чергу, зловживання не може результуватись в користуванні благами, які отримані шляхом такого зловживання. Зловживання як таке не підлягає судовому захисту.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.03.2019 у справі № 910/2738/17.

У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір із відповідача стягненню не підлягає, а всі судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Нова Пошта» «про захист прав споживачів» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 17.03.2022р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш