Справа № 755/1603/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Гончарука В.П.,

за участю секретаря: Гриценко О.І.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання батьківства стосовно малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення на свою користь аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_5 в розмірі ј частини від доходу відповідача але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з листопада 2010 р. вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем та у них народився ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_5 .

Але після народження дитини відповідач в силу надуманих причин не пішов до відділення РАЦСу та не подав відповідну заяву про визнання свого батьківства по відношенню до народженого сина ОСОБА_5 та як наслідок актовий запис про народження ОСОБА_5 було здійснено у відповідності до вимог ст.135 СК України.

З червня 2012 р. між позивачем та відповідачем були припинені шлюбно - сумейні стосунки та сторони почали проживати окремо, малолітній ОСОБА_5 став проживати разом з позивачем ОСОБА_3 .

Позивач неодноразово зверталася до відповідача щодо внесення змін до актового запису про народження їх спільного сина ОСОБА_5 але отримувала щоразу відмову з різних вигаданих причин .

З метою захисту інтересів дитини позивач звернулася з відповідним позовом до суду, крім того вважає за доцільне стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх спільного сина, так -як відповідач не приймає будь - якої участі у вихованні та матеріальному забезпечені їх спільного сина.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі з обставин, що викладені в позовній заяві, наполягаючи на тому, що задоволення позову буді діяти тільки в інтересах дитини.

Представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву та в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме не заперечувала того факту, що відповідач ОСОБА_4 визнає себе біологічним батьком малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не оспорює також того факту , що відповідач ОСОБА_4 з листопада 2010 р. по червень 2012 р.р. перебував у фактичних шлюбних стосунках з позивачем ОСОБА_3 , але представник відповідача зазначає, що відповідачу ОСОБА_4 зі сторони позивача чиняться перешкоди у спілкуванні зі своїм сином ОСОБА_5 .

Також представник відповідача визнає частково позовну вимогу в частині стягнення аліментів. а саме в розмірі 1/6 частини щомісячно від доходу відповідача замість ј частини доходу, мотивуючи це тим, що відповідач не відмовлявся від матеріального утримання свого сина, надавав кошти позивачу для утримання їх сина ОСОБА_5 , але у відповідача на утриманні також перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також перебувають на утримання його матір ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та бабуся ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є пенсіонерами та потребують фінансової підтримки.

Крім того відповідачем сплачуються аліменти в розмірі ј частини від його доходу на утримання доньки ОСОБА_7 , що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.09.2013 року.

Представник третьої особи Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в зал судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника третьої особи та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, зеельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження та актового запису про народження вбачається, що у позивача ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_5 .

Відомості про батька дитини « ОСОБА_11 » були внесені до актового запису про народження на підставі ч.1 ст. 135 СК України.

В судовому засіданні не оспорювався сторонами ( позивачем та відповідачем ) факт їхнього перебування у фактичних шлюбних стосунках з листопада 2010 р. по червень 2012 р. та те , що від даних шлюбно - сімейних стосунків у сторін народився син ОСОБА_5 .

Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Також частиною 1 статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Також ч.2 ст.136 СК України передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

З врахуванням того факту, що відповідач не оспорює факту свого батьківства стосовно малолітнього ОСОБА_5 , то відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач здатний надати таку допомогу.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в межах заявлених позовних вимог враховуючи факт наявності у відповідача неповнолітньої дитини та наявність виконавчого провадження по стягненню аліментів суд дійшов висновку, щодо часткового задоволення вимоги в частині стягнення аліментів, а саме в частині 1/5 частини від доходу відповідача на утримання малолітнього ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.ст. 141 - 142 ЦПК України.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладених обставин, керуючись ст.ст.126,128, 129, 135, 136, 180-182 СК України, ст..ст. 141, 209, 258, 259, 264-268, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за №2822 від 11 жовтня 2011 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві в графу

У графі «відомості про батька» - вказавши батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виключивши відомості про ОСОБА_11 .

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини від всіх його доходів, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно , починаючи з 31 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в розмірі 992, 4 грн. витрати по оплаті судового збору .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету України 992,4 грн. судового збору.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 07.07.2022 р.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , адреса: м.Київ, бульвар Верховної Ради, буд.8/20.

Суддя