ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 серпня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/43/21

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/851/22

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Скрипки А.А., розглянувши в порядку статті 359 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Не погоджуючись із рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.02.2021 року, ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою, направивши її на адресу Чернігівського апеляційного суду за допомогою системи Електронний суд.

Матеріали цивільної справи №750/43/21, які були 28.07.2022 року витребувані Чернігівським апеляційним судом із Деснянського районного суду м.Чернігова, в подальшому надійшли на адресу Чернігівського апеляційного суду.

Звертаючись із апеляційною скаргою на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.02.2021 року, ОСОБА_1 вказує, що про існування даного рішення вона дізналась 18.07.2022 року, після звернення за правовою допомогою для з`ясування причин зменшення отримуваних нею від ОСОБА_3 аліментів. ОСОБА_1 просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 08.02.2021 року, та поновити даний строк. Апелянт також посилається на ті обставини, що вона, відповідно до ч.1 статті 352 ЦПК України, має право на оскарження вищевказаного судового рішення, як особа, яка не брала участі у розгляді справи, проте, оскаржуваним рішенням від 08.02.2021 року вирішено питання про права та інтереси її та її малолітньої дитини. ОСОБА_1 вказує, що подання позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів (справа №750/43/21) було здійснено з метою зменшення розміру аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання її та її малолітньої дитини. При цьому, апелянт посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 01.08.2019 року у справі № 455/1434/17, у постанові від 06.06.2018 року у справі № 303/7417/16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.02.2021 року подана ОСОБА_1 26.07.2022 року, тобто, після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 08.02.2021 року.

Згідно приписів п.1 ч.2 статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У зазначеній статті визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Водночас, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку, рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а і їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між заявником і сторонами спору не може братися до уваги.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.02.2021 року, як особи, яка не брала участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд апеляційної інстанції враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 01.08.2019 року у справі №455/1434/17, провадження №61-9053св19, відповідно до якого наявність інших осіб, на користь яких відповідач сплачує аліменти, має значення під час вирішення спору про стягнення аліментів, зокрема, на непрацездатних батьків, тому передчасним є висновок апеляційного суду про відсутність у апелянта, як особи, яка не брала участі у справі, проте на користь якої стягуються аліменти, права на апеляційне оскарження, що призвело до обмеження реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення.

На підставі наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що у разі звернення особи з позовом про стягнення аліментів за одночасної наявності судового рішення про стягнення аліментів на користь інших осіб, яке перебуває на примусовому виконанні, останні мають право брати участь у справі про стягнення аліментів на користь заявника, оскільки мають у ній юридичну зацікавленість до вирішення спору, тобто, є заінтересованими особами. Для цих осіб характерним є те, що їх суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками боржника та особи, яка також звернулася з позовом про стягнення аліментів, проте після ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь інших стягувачів (заінтересованих осіб) та перебування його на виконанні. Встановлення обставин з приводу стягнення аліментів на користь заявника та визначення їх розміру впливає на права та обов`язки інших стягувачів аліментів, оскільки може впливати на можливість сплачувати боржником аліменти в раніше визначеному розмірі, та призвести до подальшого зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь заінтересованих осіб.

Апеляційний суд враховує, що на час постановлення оскаржуваного рішення від 08.02.2021 року у справі, що переглядається, на примусовому виконанні вже перебував інший виконавчий документ про стягнення аліментів на користь малолітньої дитини та її матері з тієї самої особи, який є відповідачем у цій справі. Тож заінтересованість ОСОБА_1 у вирішенні даного спору не є гіпотетичною та абстрактною, оскільки йдеться не про належність їй права звернутися до суду за захистом її порушеного суб`єктивного права, а за правової ситуації, коли таке суб`єктивне право суд вже визнав порушеним та захистив у судовому порядку.

Додатково має правове значення те, що за правилом статті 182 Сімейного кодкексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 639/4132/20, провадження №61-16450св21.

В силу положень статей: 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право на доступ до правосуддя і ефективний спосіб захисту своїх прав судом.

Відповідно до статті 17 ЦПК України, статті 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Приймаючи до уваги вищенаведене, строк на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.02.2021 року апелянтом ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки твердження ОСОБА_1 щодо підстав та поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 08.02.2021 року узгоджуються із матеріалами цивільної справи та із приписами ч.1,ч.3 статті 352, ч.2 статті 354 ЦПК України.

Разом з тим, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.02.2021 року не може бути відкрито, виходячи із наступного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору. Вказане клопотання апелянт обґрунтовує тим, що вона є одинокою матір`ю, яка має дитину віком до 14 років - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На думку апелянта, вказана обставина є підставою для її звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 08.02.2021 року, згідно ч.2 статті 8 Закону України Про судовий збір. Апелянтом надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого батьками дитини є вона та ОСОБА_3 .

Відповідно до підпункту в пункту 2 частини першої, частини другої статті 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору за умови, що позивачами є одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю.

Спірні правовідносини у даній справі виникли між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 щодо стягнення аліментів. При цьому, апелянт ОСОБА_1 є особою, яка не брала участі у справі.

Відповідно до ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язки доказування і подання доказів, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянтом надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Копія вказаного документа не підтверджує наявності у апелянта права на звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі підпункту в пункту 2 частини першої, частини другої статті 8 Закону України Про судовий збір.

На підставі наведеного, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, необхідно відмовити.

Згідно з п.п.6 п.1 ч.2 статті 4 Закону України Про судовий збір, за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За даних обставин, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1 362 грн., виходячи із наступного розрахунку: 908 грн. х 150% = 1 362 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у м.Чернігові/м.Чернігів/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37972475; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); розрахунковий рахунок UA0025739; код класифікації доходів бюджету - 22030101. Призначення платежу: *;101;_______ (код клієнта за ЄДРПОУ)(доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Чернігівський апеляційний суд, та надати суду докази сплати судового збору або документи про наявність пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, на порушення абз.1 ч.5 статті 95, сукупності приписів п.5 ч.1 статті 365 і п.5,п.6 ч.2 статті 356 ЦПК України, апелянтом ні в апеляційній скарзі, ні в додатках до неї не зазначено про наявність у апелюючої сторони або іншої особи оригіналів доданих до скарги письмових доказів, а також відсутнє клопотання про приєднання цих доказів до справи.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаного у даній ухвалі недоліку.

Керуючись статтями: 185, 352, 354, 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 лютого 2021 року, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 лютого 2021 року залишити без руху, надавши ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для усунення вказаного недоліку.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі невиправлення вказаного недоліку у встановлений строк, апеляційну скаргу буде визнано неподаною і повернуто апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя А. А. Скрипка