У х в а л а

28 липня 2022 року

м. Київ

справа № 204/2694/18

провадження № 61-6214ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2022 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконаннюв справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Вікторівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, про встановлення нікчемності заповіту,

В с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Заява обґрунтована тим, що на виконанні державного виконавця Самарського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Бутенко О. М. знаходиться виконавче провадження № 66600025, відкрите 23 серпня 2021 року на підставі виконавчого листа № 204/2694/18, виданого 30 червня 2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 204/2694/18 на виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 липня 2019 року у справі № 204/2694/18. Стягувачем за виконавчим провадженням є ОСОБА_3 , боржником ОСОБА_1 . Сума - 13 215,00 грн. В цей же час, в провадженні державного виконавця Чечелівського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Твердохліб Н. П. перебуває інше виконавче провадження ВП № 59542866, яке відкрито 12 липня 2019 року на підставі виконавчого листа № 204/4786/16-ц, виданого 27 березня 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 204/4786/16-ц, у якому сторонами є ті самі особи ( ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ) однак з протилежними статусами ніж у ВП № 66600025 - боржником є ОСОБА_3 , а стягувачем ОСОБА_1 . Сума - 3 231 104,92 грн.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року - без змін.

05 липня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 (далі - представник) надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2022 року.

У касаційній скарзі представник просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

Дослідивши касаційну скаргу представника, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а також постанова суду апеляційної інстанції, винесена за результатами перегляду цієї ухвали, не підлягають касаційному оскарженню, оскільки ухвала суду першої інстанції відсутня в переліку ухвал суду, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після її перегляду згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2022 року не підлягають касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2022 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Вікторівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, про встановлення нікчемності заповіту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук