Провадження №2/748/83/22
Єдиний унікальний № 748/2850/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді Майбороди С.М.,

з участю секретаря судового засідання Оніщенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2021 року, представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просив визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,08 га, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 . Позов вмотивований тим, що позивачу за договором дарування належить житловий будинок в АДРЕСА_1 . Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 004401 від 29.07.1997 року, земельна ділянка площею 0.08 га по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Позивач, який набув право власності на житловий будинок за вищевказаною адресою, має право і на земельну ділянку, що розташована під будинком на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власнику.

Ухвалою суду від 18 грудня 2021 року провадження у справі було відкрито.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог.

Відповідач Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії договору дарування АЕВ № 846530 від 01.09.2001 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 004401, та інформації з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.10.2021 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,08 га належить ОСОБА_3 (а.с.8,13).

Як слідує з рішення № 59 від 16 липня 1996 року Старобілоуської сільської ради ОСОБА_3 була передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,08 га по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, про що 11.03.2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції складено актовий запис № 726 (а.с.9).

Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру та довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 12.01.2022 року, спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась (а.с. 54,55).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у права людини.

Принцип верховенства права закріплено й у статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у якій зазначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

За положеннями статті 2 ЦК України земельні відносини регулюються земельним законодавством.

Згідно ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною 6 ст. 120 ЗК України, істотною умовою договору,який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Згідно ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Разом з тим при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

В даному випадку ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Право власності на земельну ділянку ділянку було зареєстроване за ОСОБА_3 , який помер.

В даному випадку ОСОБА_1 позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, який належить йому на праві власності, а отже його право власності підлягає судовому захисту.

Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, належність ОСОБА_1 житлового будинку на праві власності за адресою АДРЕСА_1 та області, суд прийшов до висновку про визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,08 га в АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,08 га, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач: Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, , адреса місцезнаходження : вул. Свиридовського, 54, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область.

Суддя С. М. Майборода