Справа № 758/4822/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Бурдун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Грищенка Олександра Миколайовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Державний нотаріус Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ричок Руслана Миколаївна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (спадкодавець), яка є матір`ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (спадкоємець) який, в свою чергу, є батьком ОСОБА_1 (позивача), що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 та свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Першою київською державною нотаріальною конторою 03.11.1995 за реєстровим № 22-6588, зареєстрованого Бюро технічної інвентаризації м. Києва 18 грудня 1995 року в реєстрову книгу під № 5540.

Спадкоємцем останньої був її син - ОСОБА_5 , який прийняв спадщину фактично, але за життя не оформив своїх спадкових прав, а також її донька - ОСОБА_2 , яка також прийняла спадщину та на підставі заяви якої Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 1387/2013.

В свою чергу, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 , спадкоємцями якого є його дружина - ОСОБА_3 , та його син - ОСОБА_1 , які у встановлений законом строк прийняли спадщину, шляхом подання до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори відповідних заяв, на підставі яких заведено спадкову справу № 421/2020.

10 грудня 2020 року між спадкоємцями ОСОБА_5 укладено Договір про поділ спадщини, посвідчений Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою, відповідно до якого, до ОСОБА_1 на праві власності переходить певне спадкове майно, в тому числі 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 .

09 лютого 2021 року позивач звернувся до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак 09 лютого 2021 року державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , та на 1/2 частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ-ПАРИЖ-ДАКАР», що складає 30 відсотків статутного капіталу товариства належних ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю доказів прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті його матері ОСОБА_4 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Петрова Д.В.

Ухвалою Подільського районного суду від 31.05.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві на адресу суду просив розглядати справу в його відсутність, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві на адресу суду проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила розгляд справи здійснити без її участі.

Третя особа у справі про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у клопотанні на адресу суду просили розглянути справу в їх відсутність.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Правовідносини між сторонами у справі врегульовано положеннями ЦК України.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно із п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги у сукупності письмові докази по справі, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_5 зі спадкодавцем (його матір`ю ОСОБА_4 ) на час відкриття спадщини встановлено.

Так, відповідно до ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Позивачем заначено, що 09 лютого 2021 року він звернувся до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, згідно з якою повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , зі своєю матір`ю (бабусею позивача) ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на однокімнатну квартиру, загальною площею 25,2 кв. м, в тому числі житловою площею 18,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлій на праві власності згідно договору купівлі-продажу квартири від 03.11.1995.

На день смерті своєї матері, ОСОБА_5 доглядав за нею та постійно проживав разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , а тому після її смерті не звертався із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

За з ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на зазначене, позивач має право успадкувати та оформити на себе частину нерухомого майна, що фактично належало за життя його батьку - ОСОБА_5 , однак через відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, він позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому Позивач вважає, що він, набувши право на спадкове майно, набув його правомірно, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, що вказує на незаконність набуття позивачем такого права, а тому, з метою захисту прав позивача, необхідно визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ-ПАРИЖ-ДАКАР», що складає 30 відсотків статутного капіталу товариства належних ОСОБА_4 , в порядку спадкування.

Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Грищенка Олександра Миколайовича до ОСОБА_2 , третя особа - Державний нотаріус Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ричок Руслана Миколаївна, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_5 зі спадкодавцем, його матір`ю ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 (одну другу) частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ-ПАРИЖ-ДАКАР», що складає 30 відсотків статутного капіталу товариства належних ОСОБА_4 , в порядку спадкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- третя особа: Державний нотаріус Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ричок Руслана Миколаївна: АДРЕСА_5.

Суддя Д. В. Петров