Справа № 682/590/22
Провадження № 2/682/329/2022
У Х В А Л А

17 травня 2022 року Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Зеленська В.І, ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту і свідоцтва про право на власність земельної ділянки недійсними, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Славутська державна нотаріальна контора, Ізяславська державна нотаріальна контора, Ганнопільська сільська об`єднана територіальна громада Шепетівського району Хмельницької області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом немайнового характеру, в якому просить визнанти заповіт ОСОБА_6 в користь ОСОБА_2 недійсним та визнати недійсним свідоцтво про право на власність на земельну ділянку, видане ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_5 заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ст. 1 Закону Українип "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч. 1 ст. 3 Закону Українип "Про судовий збір").

Відповідно до ст. 4 Закону Українип "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду: позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону Українип "Про судовий збір").

Отже, позивач ОСОБА_5 зобов`язаний був при зверненні з позовом до суду сплатити судовий збір за двома вимогами немайнового характеру у розмірі 1984,80 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 р х 2 = 1984,80 грн).

Однак, у позовній заяві позивач ОСОБА_5 вказав, що він є учасником бойових дій , тому просить звільнити його від сплати судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 р у справі № 545/1149/17 зазначила, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, умови створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 якого передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, міститься у ст. 12 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Тому, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, а також враховуючи, що позивні вимоги ОСОБА_5 не стосуються захисту його прав з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», вважаю, що підстав для звільнення позивача від сплати судового збору не вбачається.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

А отже, враховуючи майновий стан позивача, те, що він є учасником бойових дій, вважаю за можливе відстрочити йому сплату судового збору в сумі 1984,80 грн до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ч. 1 ст. 136 ЦПК України,

п о с т а н о в и в

Клопотання позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення у справі сплату судового збору в сумі 1984,80 грн за подання до суду позовної заяви з вимогами немайнового характеру до ОСОБА_2 про визнання заповіту і свідоцтва про право на власність земельної ділянки недійсними, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Славутська державна нотаріальна контора, Ізяславська державна нотаріальна контора, Ганнопільська сільська об`єднана територіальна громада Шепетівського району Хмельницької області.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Зеленська В. І.