Ухвала

18 липня 2022 року

м. Київ

справа № 460/3327/18

провадження № 61-6554ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 червня 2022 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспорної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути на її користь 225 997,60 грн завданих у ДТП збитків, 10 000 грн моральної шкоди та 1 000 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 15 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму матеріальних збитків в розмірі 173 959,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування за завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7 181,52 грн судових витрат.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 26 липня 2021 року внесені виправлення в рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15 липня 2021 року, зазначено у резолютивній частині рішення: «стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 445,80 грн судових витрат».

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15 липня 2021 року залишено без змін.

Повний текст постанови складено 17 червня 2022 року.

12 липня 2022 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 червня 2022, в якій просив скасувати оскаржені судові рішення та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі становить 235 997,60 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481*100=248 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 червня 2022 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспорної пригоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Коротенко
А. Ю. Зайцев
М. Ю. Тітов