Справа №: 398/5771/21
провадження №: 2/398/836/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" серпня 2022 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі

головуючої судді : Нерода Л.М.

при секретарі: Шаповал І.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 398/5771/21 за позовом ОСОБА_1 до Загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним наказів про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення,

В С Т А Н О В И В :

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

Позивач та відповідач по справі перебувають у трудових відносинах. 08.11.2021 року позивача наказом директору закладу №304 від 08.11.2021 року «Про відсторонення від роботи, наказом №308 від 09.11.2021 року, наказом №320 від 15.11.2021 року та наказом №354 від 01.12.2021 року було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати для проходження профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби Covid-19.

Просить визнати протиправними та скасувати накази директора Загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів ім.М.Горького №304 від 08.11.2021 року, №308 від 09.11.2021 року, №320 від 15.11.2021 року та №351 від 01.12.2021 року про відсторонення позивача від роботи та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період відсторонення від роботи.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

В позовній заяві позивач зазначив, що позивач перебуває з відповідачем в трудових відносинах та працює вчителем фізичної культури. Наказами №304 від 08.11.2021 року, №308 від 09.11.2021 року, №320 від 15.11.2021 року та №351 від 01.12.2021 року позивача було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати для проходження профілактичного щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19. В указаних наказах про відсторонення позивача від роботи, адміністрація підприємства керується ст.46 КЗпП України, ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04 жовтня 2021 року № 2153 та ст.10 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я».

Позивач вважає дані накази незаконними та такими, що підлягають скасуванню судом з підстав їх невідповідності чинному законодавству України. Так, перелік підстав для відсторонення працівника від роботи, визначений ст. 46 КЗпП, не є виключним, положення цієї статті передбачають можливість його розширення, проте, виключно законами України, а не підзаконними актами. При цьому, відповідно ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», щеплення від респіраторної хвороби COVID-19 не є обов`язковим. Саме рішення про проведення обов`язкових профілактичних щеплень на відповідних територіях, віднесено до виключної компетенції головного санітарного лікаря України, головного державного санітарного лікаря АРК, а також головних державних санітарних лікарів областей, міст Києва та Севастополя та за умови наявності відповідних епідемічних показань.

Позивач наполягає, що відсторонення його від роботи є втручанням у право людини на працю та право заробляти працею на життя шляхом його обмеження, тому, таке втручання дозволено виключно законами України, а не підзаконними актами, до яких належать Постанова КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року . Окремо позивач звернув увагу суду на те, що на сьогодні жодним законом України не встановлено порядку про відсторонення працівників від роботи на підставі відсутності у них відомостей про щеплення від СОVID-19. Таким чином, при прийняті якогось рішення щодо відсторонення від роботи працівника, незалежно від його позиції, думки та інших обставин, він вважає, що відповідач повинен керуватися тільки основними законами України, і тими законодавчими та нормативно-правовими актами, які не суперечать основним законам України таким як Конституція України.

Крім того, відповідно до положень ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» відмова від обов`язкових профілактичних щеплень має відбутись саме у такому порядку, який визначений саме законом, а не підзаконними актами.

Позивач зазначає, що вакцина від COVID-19 не пройшли необхідні стадії клінічних випробувань, а саме стадії вивчення побічних ефектів та протипоказань, вона не є традиційною вакциною та перебуває у стадії клінічних випробувань. Вважає, що відмова позивача від вакцинації та відмова від участі в медичних експерементах не може бути підставою для відсторонення від роботи та/або позбавлення права на заробітну плату.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що при винесені наказів відповідач керувався нормами чинного законодавства: ст.46 КЗпП України; п.«А» та «Б» ст.10 ЗУ «Про основи законодавства України про охорону здоров`я»; ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб»; «Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», який затверджено наказом МОЗ №2153 від 04.10.2021 року. Окрім цього, відповідачем зазначено, що спочатку позивача було відсторонено від роботи спочатку на один день, потім на 4 дні, в подальшому на 2 тижні, і лише останнім наказом відсторонено до усунення причин, що свідчить про небажання відповідача позбавити позивача права на працю.

Твердежння позивача, що накази по його відсторонення є «злочинними» також не відповідають дійсності, оскільки їх «злочиннійсть» не доведена в установленому законом порядку.

Відповідач також зазначив, що відмова позивача від щеплення є порушенням позивачем обов`язків у сфері охорони здоров`я, оскільки може призвезти до зараження інших працівників та/або до поширення ним інфекційної хвороби серед інших працівників та здобувачів освіти. Посилаючись на ст.10 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», Постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 року з подальшими змінами та доповненнями, Наказ МОЗ №2153 від 04.10.2021 року з подальшими змінами, абз.5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Роз`яснення Державної служби з питань праці №7366/1/4.1-21 від 28.10.2021 року, роз`яснення МОЗ на лист освітнього омбудсмена №26-04/31268/2-21 від 26.10.2021 року відповідач зазначає, що твердеження позивача про відсутність в положеннях ст.10 ЗУ «Основи законодаства України про охорону здоров`я» та ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» підстав для складення наказу про відсторонення від роботи не відповідають дійсності.

В позовій заяві зазначено, що саме лікар мав би засвідчити його відмову від щеплення, а не директор. Проте, чинним законодавством встановленні обмеження щодо отримання роботодавцем будь-яких медичних документів або інформації щодо стану здоров`я працівника, а сам позивач не надав работодавцю будь-які документи щодо проходження ним обов`язкової вакцинації, а тому, директором школи, в присутності свідків було складено акт про ненадання документів про проходження обов`язкової вакцінації або довідки про абсолютні протипоказання щодо вакцинації.

Відповідач вважає, що позивач не вірно тлумачить норма законодавства на які посилається в позовній заяві та зазначає, що не сам позивач, а його професійна діяльність, яка пов`язана зі спілкуванням з іншими працівниками та здобувачами освіти може призвезти до зараження коронавірусною хворобою.

Окрім цього, за організцію та забезпечення належних пртиепідимічних заходів, спрямованих на запобігання ускалення епідемічної ситуації внаслідок поширення коронавірусної хвороби несе персональну відповідальність керівник закладу освіти, що також підтверджується Листом Олександрійської міської ради №13-15/292 від 09.09.2021 року «Про вакцінацію працівників підпорядкованих закладів освіти міської ради»; наказом начальника Управління освіти Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 01.10.2021 року №376 «Про роботу закладів освіти у період карантину», №404 від 19.10.2021 року «Про попередження директорів закладів освіти про обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби Covid-19»; розпорядженням начальника управління освіти Олександрійської міської ради №04 від 08.11.2021 року щодо подання директорами закладів освіти даних про відсторонених невакцінованих працівників.

Так само, відповідач вважає, що твердежння позивача щодо порушення його конституційного права на життя, право на повагу до гідності, право на таємницю особистого та сімейного життя, право на працю, є надуманими та такими, що не грунтуються на законі, оскільки позивач невірно тлумачить норми права.Окрім цього, позивач, відмовляючись від вакцинації, наражає на небезпеку здобувачів освіти на інших працівників, тим самим порушуючі їх права.

Відповідач також зазначає, що Наказом Міністерства охорони здоров`я №380 від 25.02.2022 року зупинено дію Наказу №2153 від 04.10.2021 року «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» до завершення воєнного стану в Україні. На виконання вищезазначеного директором винесено наказ «Про допуск до роботи ОСОБА_1 » від 04.03.2022 року №28-к.

Також відповідач зазначив, що позивачем в позовній заяві невірно зазначене повне найменування відповідача як «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів №2 імені М.Горького Олександрійської міської ради» або «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів імені М.Горького» замість вірного «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів №2 імені м.Горького Олександрійської міської ради Кіровоградської області».

В задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі, оскільки накази про відсторонення були винесені відповідно до чинного законодавства.

В судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Позивачем по справі була нада відповідь на відзив в якій зазначено, що відповідач у відзиві посилався на ст.10 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» в яких зазначений обов`язок вакцинації, а у випадку невиконання такого обов`язку є законні підстави для відсторонення від роботи відповідно до ст.46 КЗпП України, проте наведені аргументи здійснені без урахування приписів Конституції України, яка є нормою прямої дії і має перевагу у застосуванні перед всіми іншими законодавчими актами.

Також, відповідач у відзиві посилався на той факт, що не проходження вакцінації позивачем наражає на набезпеку оточуючих його інших працівників та здобувачів освіти, проте таке твердження є хибним, оскільки після проведення досліджень було встановлено, що вакціновані можуть передавати інфекцію так само як і не вакціновані.

Також, відповідачем не було надано жодного доказу того, що зазначена вакцина пройшла всі стадії клінічних досліджень і не знаходилася на стадії клінічних випробувань.

У зв`язку з допущенням до роботи наказом №28-к від 04.03.2022 року, позивач уточнив позовні вимоги та просить скасувати накази про відсторонення його від роботи та стягнути середній заробіток за період з 08.11.2021 року по 03.04.2022 року.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.06.2022 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що позивач з 13.09.1990 року по теперішній час перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працювавши вчителем фізкультури.

Відповідно до Наказу директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 30.10.2021 року №294 працівників навчального закладу попереджено про обов`язковість профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби Covid-19 в термін до 08.11.2021 року у разі відсутності абсолютних протипоказань та застережень проти проведенняі профілактичного щеплення. Також, зазначеним Наказом працівників попереджено про відсторонення від роботи на підставі ст.46 КЗпП України та ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» у разі відмови або ухилення від проведення обов`язкового щеплення, а у разі наявності абсолютних протипоказань до щеплення надати медичний висновок, виданий закладом охорони здоров`я. Працівники попереджені, що у випадку відсторонення від роботи оплата праці здійснюється з урахуванням ч.1 ст.94 КЗпП України, ч.1 ст.1 ЗУ «Про оплату праці».

Позивач ознайомлений з вищезазначеним наказом, про що свідчить його підпис на зворотньому боці.

05.11.2021 року директором загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького Олександрійської міської ради Кіровоградської області видано Наказ №302, відповідно до якого працівників закладу було зобов`язано в термін до 08.11.2021 року надати документ, який підтверджує наявність щеплення проти Covid-19 або довідку про абсолютні протипоказання та попереджено про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати відповідно до ст.46 КЗпП України у випадку ненадання вищезазначених документів.

З відповідним наказом позивач ознайомлений особисто, про що свідчить його підпис на зворотньому боці наказу.

Згідно акту від 08.11.2022 року, який затверджено директором Т.Бабаком та складено в присутності членів комісії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 встановлено, що станом на 08.11.2021 року вчитель фізичної культури ОСОБА_1 проігнорував виконання наказів від 30.10.2021 року №294 «Про попередження працівників про обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби Covid-19» та від 05.11.2021 року №302 «Про підтвердження проходження працівниками закладу обов`язкового профілактичного цеплення від Covid-19» та не надав документ, який підтверджує наявність щеплення або довідку про абсолютні протипоказання.

Наказом директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького Олександрійської міської ради Кіровоградської області №304 від 08.11.2021 року ОСОБА_1 відсторонено від роботи на 1 день 08.11.2021 року без збереження заробітної плати до надання документу про проходження обов`язкового профілактичного щеплення проти Covid-19 або надання довікди про абсолютні протипоказання.

Наказом директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького Олександрійської міської ради Кіровоградської області №308 від 09.11.2021 року ОСОБА_1 відсторонено від роботи на 4 дні з 09 по 12 листопада 2021 року без збереження заробітної плати до надання документу про проходження обов`язкового профілактичного щеплення проти Covid-19 або надання довідки про абсолютні протипоказання.

З наказами від 08.11.2021 року №304 та від 09.11.2021 року №308 позивач ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Наказом директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького Олександрійської міської ради Кіровоградської області №320 від 15.11.2021 року ОСОБА_1 відсторонено від роботи з 15 по 30 листопада 2021 року без збереження заробітної плати до надання документу про проходження обов`язкового профілактичного щеплення проти Covid-19 або надання довідки про абсолютні протипоказання.

З наказом позивач також ознайомлений під особистий підпис, проте зазначив, що з наказом не згоден.

Наказом директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького Олександрійської міської ради Кіровоградської області №350 від 01.12.2021 року ОСОБА_1 відсторонено від роботи з 01 грудня 2021 року без збереження заробітної плати до усунення причин, що зумовили відсторонення для проходження профілактичного щепллення проти гострої респіраторної хвороби Covid-19, в разі відсутності абсолютних протипоказань для проведення профілактичного щеплення та надання документу, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти Covid-19 або довідки про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень.

З наказом позивач ознайомлений під підпис.

Згідно листа Державної служби України з питань праці надані такі роз`яснення освітньому омбудсмену відповідно до ст.46 КЗпП відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.10 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, серед яких, зокрема, передбачено: пікдуватися про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» зазначено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт.

Наказом МОЗ від 04.10.2021 року №2153 зетверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби Covid-19, де серед інших зазначені заклади вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі, спеціальної дошкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Отже, відмова або ухилення працівника від проходження щеплення від Covid-19 або відсутність підтвердження факту проходження працівником щеплення є підставою для його відсторонення. Відсторонення від роботи оформлюється наказом работодавця із зазначенням підстав та строків.

Додатково зазначено, що п.41-6 ПКМУ від 09.12.2020 року №1236 «Про встановення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів .....», який набрав чинності 08.11.2021 року на керівників підприємств покладений контроль за проведенням профілактичних щеплень проти Covid-19 працівникам та держслужбовцям, обов`язковість яких передбачена Наказом МОЗ від 04.10.2021 року №2153; відсторонення від роботи працівників які відмовляються або ухиляються від проведення таких щеплень відповідно до ст.46 КЗпП України, ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч.3 ст.5 ЗУ «Про державну службу», окрім тих, які мають абсолютні протипоказання; оплата праці відстороненого працівника здійснюється з урахуванням ч.1 ст.94 КЗпП України, ч.1 ст.1 ЗУ «Про оплату праці» та ч.3 ст.5 ЗУ «Про державну службу»; відсторонення працівників здійснюється шляхом видання наказу з обов`язковим доведенням його до відома відстороненого працівника; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Згідно наказу Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 19.10.2021 року №404 «Про попередження директорів закладів освіти про обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби Covid-19» попереджено директорів закладів освіти про необхідність проходження профілактичного щеплення в термін до 07.11.2021 року в разі відсутності абсолютних противопоказань, а також попереджено, що у разі відмови або ухилення від обов`язкового профілактичного щеплення ці працівники відсторонюються від роботи відповідно до ст.46 КЗпП.

Згідно розпорядження начальника управління освіти Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 08.11.2021 року №04 керівникам закладів освіти Олександрійської міської ради терміново до 08.11.2011 року до 13.00 год надати інформацію за наданою формою, а також надати письмові пояснення про підстави допуску працівників до роботи, які не пройшли щеплення проти Covid-19.

Згідно наказа директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького Олександрійської міської ради Кіровградської області №28-к від 04.03.2022 року ОСОБА_1 допущено до роботи вчителем фізичної культури, відповідно до листа Управління освіти Олександрійської міської ради №13-15/36, наказу Міністерства охорони здоров`я України №380 від 25.02.2022 року «Про зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 року №2153».

Таким чином, судом встановлено, що позивач на час постановлення рішення по справі допущений до роботи та отримує заробітну плату та період його відсторонення від роботи з 08.11.2021 року по 04.03.2022 року складає 3 місяці 23 дні.

ОЦІНКА СУДУ ТА НОРМИ ПРАВА

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у трудових відносинах з 13.09.1990 року, позивач працює учителем фізичної культури.

Директором Загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького Олександрійської міської ради Кіровоградської області є ОСОБА_5 , що підтверджується Розпорядженням Олександрійського міського голови Кіровоградської області №р-241-к від 09.08.2018 року.

Згідно п.5 Посадової Інструкції директора закладу загальної середньої освіти у своїй діяльності директор закладу керується Конституцією і законами України, Указами Президента України, рішеннями Уряду України, органів управління освіти всіх рівнів з питань освіти і виховання; правилами і нормами охорони праці, безпеки життєдіяльності і протипожежної охорони, а також Статутом і локальними правовими актами закладу (в тому числі Посадовою інстракцією).

В період часу з 08.11.2021 року по 04.03.2022 року ОСОБА_1 був відсторонений від роботи відповідно до наказів директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького Олександрійської міської ради від 08.11.2021 року №304, від 09.11.2021 року №308, від 15.11.2021 року №302 та від 01.12.2021 року №351 у зв`язку з ненаданням документу, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти Covid-19 або довідки про абсолютні протипоказання.

Правовою підставою винесення таких наказів відповідач визначив наказ МОЗ України від 04.10.2021 № 2153, ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст.10 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та ст.46 КЗпП України.

Позивач ознайомлений із змістом оскаржуваних наказів та зазначив свою незгоду з наказом від 15.11.2021 року №320.

Окрім цього, позивачем, при зверненні до суду в позовній заяві зазначена його негативна позиція проти щеплення, оскільки вважає вакцина від коронавірусу не пройшла четвертої фази досліджень вивчення побічних ефектів і протипоказань.

Відповідно до вимог ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Законодавство України складається із системи законів України, що формується Верховною РадоюУкраїни як єдиним органом законодавчої влади. До цієї категорії також належать міжнародні договори,згода наобов`язковість якихнадана ВерховноюРадою України шляхом прийняття закону про ратифікацію відповідного договору Окрім того, до законодавства України належать інші нормативно-правові акти, що приймаються Верховною Радою України та вищими органами виконавчої влади, постанови Верховної Ради, укази Президента України, постанови і декрети Кабінету Міністрів України, нормативні акти міністерств і відомств, місцевих рад та місцевих державних адміністрацій.

Конституційним Судом України у своєму рішенні від 9 липня 1998 р. № 12-рп/98 у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення ч. 3 ст. 21 КЗпП України було дано офіційне тлумачення терміну «законодавство».

Конституційний Суд України дійшов висновку, що термін «законодавство», який вживається в ч.3 ст.21 Кодексу законів про працю України щодо визначення сфери застосування контракту як особливої форми трудового договору, потрібно розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Тобто Конституційний Суд України фактично став на позицію тлумачення поняття «законодавство» у широкому значенні.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права, норми Конституції України є нормами найвищої юридичної сили та прямої дії.

Згідно зі ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинного законодавства не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини.

Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів.

За приписами ст. 27 КАС України оскарження нормативно-правових актів КМУ, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади вирішується окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувають дві адміністративні справи № 640/14012/21 та 640/29053/21 з приводу визнання протиправною та скасування постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19»; постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також про визнання протиправним та нечинним наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням».

На час винесення рішення у даній справі 03.08.2022 рік, відповідні судові рішення про визнання протиправними та нечинними вищевказаних постанов КМУ та наказу МОЗ України Окружним адміністративним судом міста Києва не ухвалені.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України №2153 від 04.10.2021 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», відповідно до статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267, та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики, затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік).

Відповідно до цього Переліку (у разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року № 595) обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники в тому числі і закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Пунктом 4 наказу МОЗ №2153 від 04.10.2021 року встановлено, що цей наказ набирає чинності через один місяць з дня його офіційного опублікування. Публікація наказу в офіційному виданні «Офіційний вісник України» здійснена 08.10.2021 року.

Позивач працює на посаді вчителя фізичної культури загальноосвітнього закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького олександрійської міської ради, що є закладом загальної середньої освіти, а тому дія цього наказу поширюється на нього, як працівника такого закладу.

Пунктом 46-1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19» зобов`язано керівників державнихорганів (державноїслужби), керівників підприємств, установ та організацій забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153;

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини 3 статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я;

3) взяття до відома, що, на час такого відсторонення, оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини 1 статті 94 Кодексу законів про працю України, частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини 3 статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державноїслужби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Відповідно до підпункту 1 пункту 11 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до органів юстиції та проведення їх державної реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12 квітня 2005 року № 34/5 державна реєстрація нормативно-правового акта здійснюється, якщо нормативно-правовий акт відповідає Конституції та законодавству України.

Наказ МОЗ України №2153 від 04.10.2021 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.10.2021 за №1306/36928; постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19» та постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» є чинними, оскільки судове рішення про їх протиправність та нечинність не ухвалене.

Отже, на час спірних правовідносин, тобто на 08.11.2021 року, вищезазначені нормативно-правові акти є таким, що відповідають Конституції та законодавству України.

Преамбула наказу МОЗ України №2153 від 04.10.2021 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» містить посилання на ст.10 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Згідно ст.10 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» визначено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, у тому числі й позивача. Серед таких обов`язків є: піклування про своє здоров`я та, у передбачених законодавством випадках, проходження профілактичних медичних оглядів і необхідність робити щеплення.

Згідно із ст.12 ЗУ «Про захистнаселення відінфекційних хвороб» профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

У разі загрози виникнення особливо небезпечної інфекційної хвороби або масового поширення небезпечної інфекційної хвороби на відповідних територіях та об`єктах можуть проводитися обов`язкові профілактичні щеплення проти цієї інфекційної хвороби за епідемічними показаннями.

Інформація щодо визнання положень вищевказаних законів неконституційними відсутня, а отже вони є такими, що відповідають Конституції України.

Позивача попереджено про обов`язковість профілактичного щеплення проти Covid-19, відповідно до наказу директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького №294 від 30.10.2021 року, з яким позивач ознайомився особисто під підпис.

Також, позивач ознайомлений з наказом під підпис №302 від 05.11.2021 року «Про підтвердження проходження працівниками закладу обов`язкового профілактичного щеплення проти Covid-19», яким зобов`язано працівників закладу в термін до 08.11.2021 року надати документ, що підтверджує наявність профілактичного щеплення або довідку про абсолютні протипоказання.

У визначений відповідачем та законодавством термін він не здійснив жодного профілактичного щеплення проти COVID-19, що слугувало підставою для відсторонення відповідачем його від роботи на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я України №2153 від 04.10.2021 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст.10 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст.46 КЗпП України.

Доводи та обґрунтування позивача з приводу протиправності запровадження карантину на та незаконність постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, суд приймає до уваги, але не надає їм юридичної оцінки, виходячи з такого.

Відповідно до приписів ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні базується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. З метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Відповідно до приписів ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Згідно ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві суди є першою ланкою (інстанцією) системи судоустрою. Повноваження місцевого суду визначені ст. 22 цього Закону. До яких, серед іншого, відноситься розгляд цивільних, кримінальних, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення у випадку та порядку, визначених процесуальним законом.

За приписами ст. 27 КАС України оскарження нормативно-правових актів КМУ, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади вирішується окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Таким чином, у даному спорі загальний місцевий суд не може вирішувати питання неконституційності законів України та протиправності рішень Кабінету Міністрів України і наказу Міністерства охорони здоров`я України, що стали підставою для відсторонення позивача від роботи.

Відповідно до приписів ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (ст. 3 КЗпП України). За приписами ст. 8-1 КЗпП України якщо міжнародним договором або міжнародною угодою, в яких бере участь Україна, встановлено інші правила, ніж ті, що їх містить законодавство України про працю, то застосовуються правила міжнародного договору або міжнародної угоди.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, міжнародні договори застосовуються, якщо вони не суперечать Конституції України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Верховний Суд у своїй постанові у справі №682/1692/17 зазначив, що Європейський суд з прав людини висловлював думку, що обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до приватного життя особи, що включає в себе фізичну та психологічну недоторканість особи. Порушення фізичної недоторканості заявника можна вважати виправданим дотриманням цілей охорони здоров`я населення та необхідністю контролювати поширення інфекційного захворювання (параграф 33, 36 рішення у справі «Соломахін проти України» від 15 березня 2012 року, заява № 24429/03).

Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави - тобто було виправданим.

Таким чином, судом не встановлено підстав для визнання незаконними наказів відповідача про відсторонення позивача від роботи в зв`язку з тим, що зазначені накази прийняті на підставі діючого законодавства, що регулює трудові відносини. Нормативно-правові акти, якими передбачено обов`язковість щеплення позивача як працівника закладу загальної середньої освіти проти гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 чинні і в установленому законом порядку не скасовані та не визнані протиправними. Окрім того, нормативно-правові акти, якими передбачено обов`язковість відсторонення позивача, як працівника закладу загальної середньої освіти, котрий не здійснив щеплення проти гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 чи має абсолютні протипоказання до проведення профілактичного щеплення, чинні і в установленому законом порядку також не скасовані та не визнані протиправними.

Отже, доводи позивача, що на момент прийняття наказів були відсутні нормативно - правові акти, які регулювали спірні правовідносини, є безпідставними та позовна заява в частині визнання наказів протиправними задоволеню не підлягає.

Оскільки накази про відсторонення позивача від роботи судом не визнанні протиправними, тому не підлягають і задоволенню позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку.

Твердежння позивача з приводу того, що вакцинація проти короновірусної інфекції є «примусовим» медичним експерементом та зазначена вакцина не пройшла усі фази дослідження суд не приймає до уваги та розцінює як припущення - судження позивача, якому не має наразі доведення.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного. За приписами ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача в зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправними наказів про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03.08.2022 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів №2 ім.М.Горького Олександрійської міської ради Кіровоградської області, , місце реєстрації: Кіровоградська обл. М.Олександрія, вул.Святомиколаївська, 1 .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА