Справа № 308/3598/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного висновку.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 4,5,6 ч. 3 ст. 175 ЦПУ України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч.5ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є заборгованість відповідача перед позивачем, а саме не виконання ОСОБА_2 , умов договору позики.

Позивач стверджує, що 27 січня 2022 року, він ОСОБА_1 , передав відповідачу ОСОБА_2 , кошти в сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) Євро, з терміном повернення до 28 лютого 2022 року. Між ними було укладено договір позики, а саме боржником ОСОБА_3 , надано ОСОБА_1 розписку щодо позики грошей на поворотній основі. Проте, позивач зазначає, що у вказаний строк Відповідач коштів не повернув та почав уникати як особистих зустрічей зі позивачем, так і телефонних розмов.

При цьому позивач зазначає, що копія розписки додана до заяви про забезпечення позову.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.12.2019 р. у справі №235/5555/16-ц (провадження № 61-28858св18).

Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст.ст.1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Таким чином, позивачу необхідно надати до суду оригінал розписки.

Разом із тим, звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 , не долучає до позовної заяви оригіналу боргової розписки, а надає до суду, в додатку до заяви про забезпечення позову лише її копію, до позову таку не додає.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

У позовній заяві ОСОБА_1 , заявляє клопотання відповідно до ч.3 ст. 177 ЦПК України, про витребування доказів, а також клопотання про відстрочення сплати судового збору до завершення розгляду справи.

Клопотання про витребування доказів мотивовано тим, що позивач самостійно не може отримати інформацію про яку йдеться у клопотанні, оскільки така містить по-перше персональні дані фізичних осіб, а по-друге відноситься до категорії інформації з обмеженим доступом. При цьому позивач зазначає, що враховуючи, що вказана інформація є необхідною для справедливого вирішення даної справи, єдиним можливим способом її отримання є просити Суд постановити ухвалу про витребування вказаних документів та інформаційних даних.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Заявляючи клопотання про витребування доказів позивачем не надано доказів того, що ним здійснено заходи щодо самостійного отримання вказаної інформації. Зокрема відсутня копія будь-якого його запиту, чи відповіді відповідного компетентного органу на його звернення щодо відмови в задоволенні заяви чи неможливості надання ними відповіді.

Щодо клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, слід зазначити що:

Згідно ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому розмір та порядок сплати судового збору врегульовано ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст. 8 вказаного Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З наведеного вбачається, що суд може, але не зобов`язаний за наявності відповідних на те підстав, відстрочити, розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

В даному випадку позивач заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору. При цьому просить суд врахувати, що на всій території України з 24.02.2022 року введено воєнний стан у зв`язку з агресією Російської Федерації проти України, а тому такі обставини ставлять у невідомість положення громадян України щодо можливості та стабільності в працевлаштуванні і як наслідок невідомість щодо отримання стабільного доходу. Позивач вказує на те, що фактично зараз в умовах воєнного стану держава дає рекомендації для всіх громадян щодо заготівлі запасу продуктів харчування, а також засобів першої необхідності таких як теплий одяг, технічне оснащення (ліхтарики, павербанки тощо), медикаменти і т.д., такі заходи також вимагають значних додаткових витрат.

Однак обставин які входять до переліку тих на які вказано в ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», що стало б підставою прийняття судом рішення про відстрочення сплати судового збору позивач не зазначає.

Слід констатувати, що ОСОБА_1 , не надано до позовної заяви належних доказів, на підтвердження наявності передумов що передбачені ч.1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», зокрема щодо його майнового стану. Позивачем не наведено підстав з яких, через його матеріальний стан на даний час він не має можливості сплатити судовий збір.

З огляду на вказане вважаю, що за звернення до суду із даним позовом ОСОБА_1 , має сплатити судовий в розмірі та порядку встановленому Законом.

Звертаючись до суду позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру.

Згідно Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.01.2022 № 3674-VI, розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фінансовому розмірі.

Частиною 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2481 грн.

Звертаючись до суду, із даним позовом позивач визначив ціну позову в розмірі 120 000 євро.

Таким чином, сума судового збору яка відповідно до Закону України «Про судовий збір» має бути сплачена позивачем становить 12 405 грн. (2481*5).

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37975895; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0007493; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

За таких обставин, позивачу необхідно надати суду оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного вище, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу слід надати строк для усунення зазначених недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки необхідно усунути шляхом виконання всіх вимог зазначених в цій ухвалі суду та поданням позовної заяви в новій редакції у відповідній кількості до осіб, які мають бути залучені для розгляду справи.

Згідно ст.185 ЦПК України, суддя,встановивши,що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175і177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1.ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути зазначені недоліки позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош