Ухвала

08 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 579/919/19

провадження № 61-6747ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 30 листопада 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 21 червня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила розділити між нею та відповідачем спільно нажите майно, визнавши за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 30 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано будинок АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках по 1/2 частині за кожним.

Виділено в натурі ОСОБА_2 частину житлового будинку літ.«А-І» в АДРЕСА_1 : приміщення житлової 1-3 площею 9,7 м кв.; приміщення житлової 1-4 площею 7,4 м кв.; приміщення кухні площею 9,8 м кв.; згідно із варіантом № І судової будівельно - технічної та оціночно - будівельної експертизи та визнано за нею право власності на зазначене майно.

Виділено в натурі ОСОБА_1 частину житлового будинку літ. «А-І» в АДРЕСА_1 : приміщення житлової 1-2 площею 14,4 м кв.; приміщення кухні 1-1 площею 7 м кв.; сіни площею 4,6 м кв.; згідно із варіантом № І судової будівельно - технічної та оціночно - будівельної експертизи та визнано за ним право власності на зазначене майно.

Зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 улаштувати утеплення стін приміщення «І» , улаштувати перегородку у приміщенні «І» з утворенням приміщень площею 4,6 кв. м., та 9, 8 кв. м., демонтувати дверний блок та замурувати проріз між приміщеннями 1-1- та 1-4, демонтувати дверний блок та замурувати проріз між приміщеннями 1-2 та 1-3, виконати заходи по посиленню несучих конструкцій та переопирання балок перекриття. Розподіл горищного приміщення виконати по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородок та з улаштуванням окремих лазів.

Зобов`язано ОСОБА_2 улаштувати проріз та встановити віконний блок у приміщенні площею 9,8 кв. м., улаштувати у приміщенні площею 9,8 кв. м. кухню, улаштувати проріз та встановити дверний блок між приміщеннями

1-3 та 1-4. ОСОБА_1 улаштувати у приміщенні 1-1 електрифіковану кухню.

Кожній стороні обладнати квартири самостійними системами електропостачання, опалення, іншими інженерними системами з дотриманням державних норм та правил проведення будівельних робіт.

Зазначені роботи виконати сторонам до 1 червня 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну компенсацію різниці вартості у частці виділеного майна в розмірі 484,60 грн.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 на зазначене майно.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Сумського апеляційного суду від 21 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 30 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 15 липня 2022 року звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 30 листопада 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 21 червня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (пункт 2 частини першої статті 176 ЦПК України).

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що вартість житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 167 800,00 грн.

Тобто, ціна позову в цій справі, з урахуванням позовних вимог, становить 83 900,00 грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 100 = 248 100,00 грн).

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Предметом позову у цій справі є поділ майна, яке не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справа є малозначною.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі або у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Зазначення у постанові Сумського апеляційного суду від 21 червня 2022 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою

статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 30 листопада 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 21 червня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун