Провадження № 22-ц/801/343/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 рокуСправа № 127/18513/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Генсіровської Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року, постановлену суддею Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі - міжрегіональне управління) звернулося в суд із заявою про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, з участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерства юстиції України про стягнення одноразової грошової допомоги, в зв`язку з захворюванням, отриманим під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Заява мотивована тим, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 залишено без змін постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2017 у справі № 822/2659/17, якою зобов`язано Центрально - Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань прийняти рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням ОСОБА_1 , що призвело до встановлення другої групи інвалідності, відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

На виконання вищезазначених рішень у справі № 822/2659/17 та відповідно до протоколу засідання комісії міжрегіонального управління від 07.11.2017 №15-17 було вирішено призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі 130100,00 грн.

Водночас, ОСОБА_1 в липні 2018 року звернувся до суду в порядку, визначеному ЦПК України, з позовом до міжрегіонального управління про стягнення вищезазначеної суми.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2019, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 30.05.2019, стягнуто з міжрегіонального управління на користь ОСОБА_1 130 100,00 гривень одноразової грошової допомоги.

08.07.2019 вся сума в повному обсязі була виплачена ОСОБА_1 міжрегіональним управлінням.

27.10.2020 постановою Великої палати Верховного Суду, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2019 та постанову Вінницького апеляційного суду від 30.05.2019 скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до міжрегіонального управління, про стягнення грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час проходження служби в органах внутрішніх справ закрито.

Враховуючи викладене, міжрегіональне управління просить допустити поворот виконання та стягнути з ОСОБА_1 на свою користь виплачену одноразову грошову допомогу у розмірі 130 100,00 гривень.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року в задоволені заяви відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду міжрегіональне управління подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило її скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції посилаючись на ч.2 ст. 445 ЦПК України дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви, оскільки виплата ОСОБА_1 є соціальною виплатою з боку держави і носить разовий характер та не регулюється нормами КЗпП України, дана виплата не носить систематичний характер та не має ознак заробітної плати.

В свою чергу ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство юстиції України подало пояснення на апеляційну скаргу, в яких просило ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам ухвала суду відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що виплати, які були проведені позивачу на підставі скасованого в подальшому судового рішенні, відносяться до інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, доказів того, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2019 та постанова Вінницького апеляційного суду від 30.05.2019 у справі №127/18513/18 було обґрунтовано на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях, наданих позивачем, заява про поворот виконання та додані до неї матеріали не містять, а тому, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 445 ЦПК України, поворот виконання в такому випадку не допускається.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно до положень ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

А відтак, поворот виконання - це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим чи зміненим рішенням суду.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання.

З положень ч. 6 ст. 444 ЦПК України вбачається, що до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Згідно з ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

При цьому, під виплатою слід розуміти не тільки форми оплати праці у вигляді заробітної плати та інших видів трудових виплат, а і інші виплати, віднесені до обов`язку роботодавця.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України у Хмельницькій області, з якої був звільнений наказом начальника управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області №35 о/с від 22.07.2015 через хворобу.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2019, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 30.05.2019, стягнуто з міжрегіонального управління на користь ОСОБА_1 130 100,00 гривень одноразової грошової допомоги, в зв`язку з захворюванням, отриманим під час проходження служби в органах внутрішніх справ, яка виплачена міжрегіональним управлінням в повному обсязі.

Розглядаючи заяву судом першої інстанції вірно встановлено, що поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання рішення, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному, за нововиявленими чи виключними обставинами) скасовано судове рішення.

Виняток становлять лише випадки, передбачені ч.2 статтею 445 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає, що виплати, які були проведені позивачу на підставі скасованого в подальшому судового рішенні, відносяться до інших виплат, що випливають з трудових правовідносин.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 вплачено грошову допомогу через настання обставин, які пов`язані із трудовими правовідносинами, в тому числі як компенсація держави втрати працездатності та встановлення через це групи інвалідності.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що грошова виплата ОСОБА_1 випливає із трудових правовідносин, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення.

З чим погоджується Вінницький апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а тому до уваги колегією суддів не приймаються.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 381-383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 березня 2022 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало