Справа № 465/6966/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-з/811/164/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
УХВАЛА

11 серпня 2022 року м.Львів

суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Ванівський О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шандри М.М. від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 травня 2022 року у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 травня 2022 року у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

25 липня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Шандри М.М.

В обґрунтування заявленого судді Шандрі М.М. відводу, заявник посилається на те, що суддя Шандра М.М. неодноразово в апеляційному порядку розглядала дану справу, та інші справи, які було виділено в окреме провадження із даної, а, отже, їй добре відомо про те, що син заявниці проживає у Нідерландах, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 просила призначати справу до розгляду за кілька тижнів до засідання і у час шкільних канікул для надання їй можливості з`явитися у судове засідання. Вважає, що розгляд даної справи затягується, що порушує її права і діє на користь відповідача. Зазначає, що у неї виникають сумніви в неупередженості судді.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Шандри М.М., суддів: Крайник Н.П., Мікуш Ю.Р. від 10 серпня 2022 року відвід, заявлений судді Шандрі М.М., визнано необґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України, для вирішення питання заявленого відводу визначено суддю судової палати в цивільних справах Ванівського О.М.

Перевіривши матеріали справи, доводи заявленого відводу, суддя прийшов до висновку, що у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Стаття 36 ЦПК України передбачає підстави для відводу (самовідводу) судді.

Стаття 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до п.3,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Виходячи зі змісту ч.4 ст. 39 ЦПК України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь яких сумнівів у його безсторонності (див, серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп.27,28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремі справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства») (Pullar v.United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.п.49,50,52 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі Білуха проти України).

Враховуючи наведене, об`єктивно обгрунтованих даних про те, що суддя Шандра М.М. виявляє упередженість або безсторонність відносно ОСОБА_1 у заяві про відвід не зазначено і таких матеріали справи не містять.

У заяві не наведено підстав для відводу судді, які б свідчили про те, що вона прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У зв`язку з вищенаведеним, незгода ОСОБА_1 з судовими рішенням не є підставою для відводу судді.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шандри М.М. відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Ванівський О.М.