Єдиний унікальний номер справи 2-1616/11
Номер провадження 6/333/75/22
УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2022 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Курочкіної І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лаврухіна Юлія Валентинівна, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви зазначено, що 25 червня 2021 року при перетині кордону України на КПВВ «Чонгар» ОСОБА_1 було відмовлено у в`їзді на тимчасово окуповану територію України АР Крим, що підтверджується рішенням інспектора прикордонного контролю Мирошниченко В.М. У вказаному рішенні зазначено, що підставою відмови йому у виїзді за межі України є п. 38/2 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 04.06.2015 року № 367.

Повернувшись до м. Запоріжжя ОСОБА_1 звернувся до адвоката, який пояснив, що вказаний вище пункт Порядку передбачає підставою для відмови у в`їзді на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї наявність у базах Держприкордонслужби інформації про заборону особі виїзду за межі України. Оскільки в нього на території Автономної Республіки Крим мешкають батьки, то він неодноразово після окупації Криму їх відвідував і ніяких перешкод раніше не було.

ОСОБА_1 був змушений звернутись до Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для отримання інформації стосовно наявності будь-яких обмежень стосовно нього.

Підставою для цього було те, що з нього на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2011 року було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, у розмірі ј частини від заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Листом від 20 жовтня 2021 року Комунарським ВДВС підтверджено наявність ВП № 47033688 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1616/2012 від 06 березня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Отримавши ідентифікатор доступу до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, ОСОБА_1 був ознайомлений із постановами, які наявні в електронній версії ВП № 47033688. Серед них наявна постанова від 20 лютого 2018 року державного виконавця Стеблій Ю.В., а також постанова від 13 квітня 2020 року державного виконавця Лаврухіної Ю.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Жодної із постанов не отримував раніше заявник. Вважає, що накладення на нього таких обмежень не відповідає вимогам діючого законодавства, суттєво порушує його права. На підставі зазначеного, просить суд поновити строк на оскарження постанови від 20 лютого 2018 року та 13 квітня 2020 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, як пропущеного з поважної причини та скасувати зазначені постанови.

Як на правові підстави заяви посилається на ст.. 33 Конституції України, ч. 5 ст. 441 ЦПК України.

У судове засідання учасники процесу не з`явились, про день ,час та місце слухання справи були повідомленні своєчасно та належним чином.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

21 березня 2011 року було ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.11.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

23 лютого 2015 року ОСОБА_6 отримала дублікат виконавчого листа.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2016 року подання головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Скориці Т.А., погоджене з начальником Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Чорноусом В.М., про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 задоволено. Оголошено розшук ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання якого: АДРЕСА_1 .

20 лютого 2018 року постановою головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Стеблій Ю.В. встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

13 квітня 2020 року постановою головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лаврухіною Ю.В., встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

За правилами ч.1 та ч. 5 ст.81 ЦПК України саме на заявника покладається обов`язок з доведення тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частинами 5, 6, 7 статті 441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що державний виконавець не звертався до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеженні у праві виїзду за кордон України, а державним виконавцем було самостійно винесено постанови.

Отже, заявник має право звернутися до суду із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ЦПК України, порушено його права чи свободи.

Аналізуючи викладене, судом не встановлено наявність обставин для розгляду зазначеної заяви.

Керуючись ст. ст. 441,447 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лаврухіна Юлія Валентинівна повернути заявнику без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов