Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4164/21
Провадження №: 2/332/499/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (місцезнаходження 01014 м.Київ, вул. Звіринецька 63) треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.О. (місцезнаходження: 69044 м.Запоріжжя майдан Профспілок 5 офіс 220,224), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтований тим, що 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною було вчинено виконавчий напис № 23933 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №010/17-43/1605-33від 04.02.2008 року, укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль» , правонаступником якого за Договором відступлення права вимоги № 114/65 від 26.10.2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп». Позивач стверджує, вказаний виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи (а.с.23).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову , зупинено стягнення по виконавчому провадженню № 67027928 , відкритого на підставі виконавчого напису № 23933, вчиненого 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» заборгованості у розмірі 32595,85 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідач в судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву з проханням відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з додержанням вимог діючого законодавства, розгляд справи провести за відсутності представника ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» (34-39).

Треті особи у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив в якій зазначає , що відзив на позов містить лише витяги з законодавчих , нормативно-правових та підзаконних актів та не містить жодних спростувань підстав , викладених у позовній заяві(а.с. 63-64).

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.02.2008р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 010/17-43/1605-33 від 04.02.2008р. (а.с. 18-20) . Позивач зазначає , що вона в повному обсязі виконала умови кредитного договору , закрила кредитну картку у відділенні ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» сплативши усі необхідні платежі .

16.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною було вчинено виконавчий напис №23933 про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №010/17-43/1605-33від 04.02.2008 року, укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль» , правонаступником якого за Договором відступлення права вимоги № 114/65 від 26.10.2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп». Згідно вказаного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 04.02.2008 року по 15.06.2021 року, сума заборгованості становить 32595,85 грн. »(а.с. 21).

В подальшому, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження№67027928.

В позовній заяві позивач зазначає, що вона в повному обсязі виконала умови кредитного договору , закрила кредитну картку у відділенні ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» сплативши усі необхідні платежі .Крім того , позивач зазначає , що виконавчий напис вчинено за договором, який нотаріально не посвідчений, що порушує п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» - «нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед Стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.» На момент звернення з заявою про вчинення виконавчого напису сума заборгованість не була безспірною. При вчинення виконавчого напису Боржника у встановленому Законом порядку, належним чином та терміни не було повідомлено про те, що при вчиненні виконавчого напису суму заборгованості може бути збільшено з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, що свідчить про спірність суми боргу. При вчиненні підготовчих нотаріальних дій, нотаріус взагалі не повідомляла Боржника про те, що до неї звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли боржник не могла ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мала вчиняти виконавчий напис, оскільки нею не була перевірена безспірність вимог кредитора (Відповідача). Наслідки такого неповідомлення зазначені у п. 10 узагальнення ВССУ від 07.02.2014р. «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» - «неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Виконавчий напис за кредитними зобов`язаннями вчинено в порушення вимог, закріплених в ст. 87 Закону України «Про нотаріат». У кредитному договорі № 010/17-43/1605-33 від 04.02.2008р укладеного між позивачем та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» не передбачена можливість стягнення кредитного боргу за допомогою виконавчого припису нотаріуса. У виконавчому написі нотаріуса зазначено, що стягнення заборгованості проводиться з 04.02.2008р., але ця дата є датою підписання договору. На дату його підписання не було і не могло бути ніякої заборгованості. Термін стягнення зазначений у «Заяві про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса» (на вказану суму) Стягувачем зазначений з 18.12.2015р. по 15.06.2021 року, тобто виконавчий напис вчинено за зобов`язаннями боржника, за якими сплив строк позовної давності , що порушує вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

За загальним правилом статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат").

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Таким чином звищезазначеного вбачається, що в порушення вказаних положень оскаржуваний виконавчий напис було вчинено без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, нотаріус порушив вимоги щодо процедури, яка має передувати вчиненню виконавчого напису, право вимоги не підтверджене належними доказами, виконавчий напис вчинено за зобов`язанями боржника, за якими сплинув строк позовної давності .

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1362 грн. , сплата яких підтверджена документально (а.с.1, 2).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 23933 вчинений 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп » заборгованості в розмірі 33595,85 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп » на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1362 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення .

Повний текст рішення виготовлено 22.03.2022 року.

Суддя Р.В. Сінєльнік