Дата документу 10.08.2022 Справа № 334/8414/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/8414/19 Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н.Ю. Провадження №22-ц/807/1605/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Степанової Наталії Гарріївни на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2022 року про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корицький Євгеній Давидович про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корицький Євгеній Давидович про визнання заповіту недійсним.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її племінниця ОСОБА_4 . Позивач є спадкоємицею третьої черги спадкємці першої та другої черги відсутні. Їй стало відомо, що 03 червня 2019 року незадовго до смерті ОСОБА_4 уклала заповіт, яким вона заповіла ОСОБА_2 належну їх на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 заповіла належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 . Посилаючись на те, що на момент складання і посвідчення цього заповіту її племінниця (донька рідної сестри) ОСОБА_4 не збиралася складати заповіт та тяжко хворіла -пухлина головного мозку, від якої у неї настала смерть, тому вважає, що на час укладення заповіту вона не була здатна належним чином керувати своїми діями. З огляду на зазнгачене просила суд визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_4 03 червня 2019 року у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріальногот округу Корицького Є.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 489.

Під час проведення підготовчого судового засідання за клопотанням представника позивача ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2021 року призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, для встановлення об`єктивної істини та дієздатності заповідачки, проведення якої доручено експертам Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради.

На вирішення експертів поставлені наступні питання: Чи здатною була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з стану здоров`я повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та «реалізс» своїми діями під час укладення заповіту 03 червня 2019 року? Чи здатна була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуваннямм здоров`я, усвідомлювати і якою мірою фактичний зміст власних дій під час заповіту 03 червня 2019 року? Чи здатна була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням стану здоров`я повною мірою прогнозувати наслідки власних дій під час укладення 03 червня 2019 року? Чи здатна була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням стану здоров`я повною мірою усвідомлено приймати рішення, адекватне ситуації мірою усвідомлено реалізовувати його під час укладення заповіту 03 червня 2019 року? Попереджено експертів про кримінальну відповідьаність за ст.ст.384,385 КК України, за завідомо неправдивий висновок або відмову без повазних причин від виконаня апокладених на них обов`язків. Витрати за проведення експертиз покладено на позивача ОСОБА_1 . У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №334/8414/19. Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (т.2, а.с.26).

За результатами експертного дослідження складено висновок судової психіатричної експертизи № 443 від 04 жовтня 2021 року (т.2, а.с.43-56).

17 травня 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Євсеєнко Віталій Володимирович подав до суду першої інтанції клопотання про призначення повторної посмертної судової психіатричної експертизи, посилаючись на те, що висновок судової психіатричної експертизи № 443 від 04 жовтня 2021 року є необгрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи. Експертами Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради під час проведення було порушено інструкцію про проведення відповідних експертиз, а саме: п. 4.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 2 грудня 2012 року № 1950/50. У вступній частині висновку експерта зазначаються: нормативні акти, методики, рекомендована науково-техніячна та додаткова література з Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовуються під час проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30 липня 2010 року № 1722/5, інші інформаційні джерела, які використовувались експертом при вирішенні поставлених питань, за правилами бібліографічного опису, із зазначенням реєстраційних кодів методик проведення судових експеритиз з реєстру методик проведення судових експертиз, який ведеться відповідно до порядку ведення Реєстру методик проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерста Юстиції України від 02 жовтня 2008 року № 1666/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 02 жовтня 2008 року № 924/15615.

Проте, як вбачається із наданого висновку експертизи експертами не вказано згідно яких методик вони проводили експертизу, а також чим вони керувались відхиляючи ті чи інші докази, або навпаки надаючи перевагу тим чи іншим доказам із наявних у матеріалах справи. Так експертом не взято до уваги відмітки лікуючого лікаря « … загальний стан середньої тяжкості, сердцева діяльність ритмічна, у свідомості ( стомлена), загальмована, орієтована, інструкції виконує, на питання відповідає…» або огляд проведений заввідділення 03 червня 2019 року, в якому зазначено, що: « пацієнтка закінчила курс лікування, в результаті проведеної терапії стан незначно покращився: хвора у свідомості, контактна, орієнтована в місті, часі та особистості зберігається слабкість лівих кінцівок. В неврологічному статусі: у свідомості, контактна, орієтована, інструкції виконує, на питання відповідає». Проте експерти спираються не на інформацію з медичних карток, чи свідчення нотаріуса ОСОБА_5 , а посилаючись на показання свідків, які носять суперечливий характер. Із доданого до експертизи супровідного листа випливає, що під час проведення експертизи використовувались матеріали справи № 334/8414/19, медичні картки стаціонарного хворого № 4087 КУ «6 МКЛ» та № 1554 КЗ « ЗМБКЛ», копії КТ-обстеження головного мозку від 24 травня 2019 року. Водночас в процесі проведення експертизи не було використано та досліджено медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_4 в якій відмічався сімейним лікарем стан останньої після виписки із лікарні 03 червня 2019 року. З наведеного вбачається, що висновок експерта є необгрунтованим, викликає великі сумніви в його правильності та неупередженості, а отже не може розглядатися судом як належний доказ у справі.

На підставі наведеного просив призначити у справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2022 року клопотання представника відповідача адвоката Євсеєнко В.В. задоволено. Призначено у справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання: Чи здатною була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я, повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізувати своїми діями під час укладення заповіту 03 червня 2019 року? Чи здатна була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я, усвідомлювати і якою мірою, фактичний зміст власних дій під час укладення заповіту 03 червня 2019 року? Чи здатна була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я, повною мірою прогнозувати наслідки власних дій під час укладення заповіту 03 червня 2019 року? Чи здатна була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я, повною мірою усвідомлено приймати рішення, адекватне ситуації та усвідомлено реалізовувати його під час укладення заповіту 03 червня 2019 року? Чи могло виявлене ураження правої гемісфери великого мозку непластичного ґенезу (астроцитома)?, крововилив в непластичний субстрат, дислокаційна гідроцефалія, поліфікальна ішемічна лейкоенцефалопотія, атрофічний процес великого мозку та мозочку, неспроможність діафрагми турецького сідла вплинув на її здатність розуміти значення своїх дій під час підписання (написання) заповіту 03 червня 2019 року?Попереджено експертів про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст.384, 385 КК України. Надано для проведення експертизи матеріали цивільної справи. Витрати за проведення експертиз покладено на відповідачів ОСОБА_2 .. Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта. У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №334/8414/19 (т.2, а.с.26).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Степанової Н.Г. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та матеріального права просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2022 року про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у цій справі, направити вказану справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не навів аргументів, в чому полягають істотність порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення експертизи та не зазначив, які суперечності між дослідницькою та підсумковою частинами висновку експерта № 443 від 04 жовтня 2021 року викликають сумнів у його правильності, тобто, не навів мотивів та підстав для її призначення.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Постановляючи ухвалу про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що судово-психіатрична експертиза у справі призначена судом та виконана з істотним порушенням процесуальних норм, які регламентують порядок проведення експертизи, що викликає сумнів у правильності висновку експертизи.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитись, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Частина 2 ст. 76 ЦПК України передбачає, що одним із доказів є висновки експертів.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.(ч. 2 ст. 102 ЦПК).

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до ч. 6 ст. 102 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

Проведення судових експертиз врегульовано Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року (далі - Інструкція № 53/5).

Згідно з п. 1.4. Інструкції № 53/5 під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Відповідно до п. 4.12. Інструкції № 53/5 у вступній частині висновку експерта зазначаються: нормативні акти, методики, рекомендована науково-технічна та довідкова література з Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовується під час проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30 липня 2010 року № 1722/5, інші інформаційні джерела, які використовувались експертом при вирішенні поставлених питань, за правилами бібліографічного опису, із зазначенням реєстраційних кодів методик проведення судових експертиз з Реєстру методик проведення судових експертиз, який ведеться відповідно до Порядку ведення Реєстру методик проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 жовтня 2008 року № 1666/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2008 року за № 924/15615.

Суд першої інстанції правильно констатував, що у висновку експертизи відсутні відомості про нормативні акти, методики, інші інформаційні джерела, які використовувалися при вирішенні експертами поставлених питань, не взято до уваги відмітки лікуючого лікаря, що ставить під сумнів правильність вказаного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.

При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Матеріали справи не містять даних, що при призначенні первинної судової експертизи суд з участю учасників справи визначав матеріали, які слід надати експерту, та вирішував питання про витребування всіх відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Із доданого до експертизи супровідного листа випливає, що під час проведення експертизи експерти використовували матеріали даної справи, медичні картки стаціонарного хворого № 40-87 КУ « 6МЛК» та № 1554 КЗ «ЗМБКЛ», копії КТ обстеження головного мозгу від 24 травня 2019 року, проте не було використано та досліджено медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_4 в якій відмічався сімейним лікарем стан останньої після виписки із лікарні 03 червеня 2019 року, про що зазначає представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Євсеєнко В.В.

Наведене цілком свідчить про порушення вимог ст. 102 ЦПК України, ч.ч. 1-3 ст. 107 ЦПК України та п. 4.12. Інструкції № 53/5 при проведенні судово-психіатричної експертизи, а отже, викликає сумніви в правильності висновку судово-психіатричної експертизи № 443 від 04 жовтня 2021 року .

Відтак підстави для призначення повторної судово-психіатричної експертизи у справі існують.

Разом з тим, призначаючи повторну експертизу, суд першої інстанції в порушення ч.1 ст. 104, ч.ч. 1-3 ст. 107 ЦПК України не визначив матеріали, які слід надати експерту. При цьому, зазначаючи в оскаржуваній ухвалі, що в процесі проведення експертизи не було використано та досліджено медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_4 в якій відмічався сімейним лікарем стан останнтьої після виписки із лікарні 03 червня 2019 року не вирішував питання про її витребування у встановленому порядку.

Представник відповідпача, адвокат Євсеєнко В.В. в суді апеляційної інстанції зазначив, що амбулаторна картка хворого ОСОБА_4 знаходиться у відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З врахуванням наведеного, оскаржувана ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, відтак підлягає скасуванню як помилкова з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Степанової Наталії Гарріївни задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2022 року про призначення повторної експертизи у справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 12 серпня 2022 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.