Справа № 727/9160/20
Провадження № 2/727/402/22
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю:

- секретаря судових засідань: Івасишин О.І.

сторін по справі: представника позивача Пітікар А.В.

представника відповідача Бурдяк А.Х.

розглянувши у відкритому судовому підготовочму засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці справу за позовною заявою ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Петікар А.В. до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову

Позивач ОСОБА_3 в інтересах якої діє адвокат Петікар А.В., звернулася в суд з позовом до до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника.

В обгрнтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 10.03.2000 року ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 реалізуючи своє право на житло, шляхом приватизації, набули право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 . Зазначає, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер один із співвласників квартири ОСОБА_6 , яка була матір`ю ОСОБА_3 . При цьому, спадкування, розподіл та перехід частки померлої до позивачки відбулось на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21.11.2019 року, ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21.11.2019 року. Стверджує, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 співвідноситься у наступних ідеальних частках: 2/4 частки належать їй,- ОСОБА_3 ; ј частки належать відповідачу - ОСОБА_4 ; ј частки належать третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 .

Посилається на те, що починаючи з моменту набуття права власності на свою частку у квартирі, відповідач ОСОБА_4 ніколи нею не користувалася, у приміщенні спільної квартири не проживала, участі в утриманні спільного майна не бере та не брала. Вважає, що є всі підстави для застосування вимог ст.365 ЦК України, якою передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників.

Зазначає, що відповідно до висновку експертного будівельно-оціночного дослідження №94-10-20 судового експерта Павлишина Я.Д. , можливість виділу в натурі належної відповідачу ОСОБА_4 ј частки відсутня, спільня квартира є неподільною річчю в натурі, а ринкова вартість ј частки належної відповідачу становить 240698 грн. 83. коп. Вважає, доцільним припинення права ОСОБА_4 на ј частки спільної квартири із компенсацією ринкової вартості цієї частки та просить припинити право власності ОСОБА_4 на ј ідеальну частки у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 87,10 м.кв., житловою площею 46,10 м.кв. та визнати право власності на 11/4 ідеальної частки вказаної квартири за нею.

Рух справи та позиція сторін

Ухвалою Шевченківського районного суду від 13.11.2020 року відкрито загальне провадження у даній справі та призначено справу до розгляду.

17.12.2020 року відповідач ОСОБА_4 , інтереси якої представляє адвокат Бурдяк А.Х., скерував до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, мотивуючи відзив, що не погоджується зі тим, що є усі підстави застосування ст.365 ЦК України, оскільки належна їй частка квартири, не є незначною. Вказує, що позбавлення права власності на її частку квартири завдасть їй та її сім`ї істотної шкоди, оскільки іншого житла для проживання немає та разом із неповнолітнім сином вона проживає в орендованій квартирі. Також не погоджується із висновком експертного будівельно-оціночного дослідження №94-10-20, а саме, з тим, що відсутня можливість виділу в натурі належної їй частки квартири та не погоджується із вказаною ринковою вартістю її частки квартири. Вважає, що позовна заява необґрунтована оскільки, у випадку припинення права власності на належну їй ј частку квартири, їй та членам її сім`ї буде завдано істотної шкоди. Просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви за безпідставністю.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 16.01.2021 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 , адвоката Бурдяк А.Х. та зупинено провадження по справі до вирішення цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_9 про визнання права на спадщину.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 31.12.2021 року поновлено провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи. В її інтересах представник, адвокат Петікар А.В. в судовому засіданні пояснив, що враховуючи те, що його довірителька перебуває за межами країни, виникло питання про викуп частини майна, про що є домовленість з відповідачем. Просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи. В інтересах відповідача представник, адвокат Бурдяк А.Х. в судовому засідання пояснив, що проти позову не заперечує та його довірителька ОСОБА_3 висловила йому позицію про ухвалення рішення про визнання за ОСОБА_3 ј ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 . Також суду надано розписку ОСОБА_4 про отримання нею грошових коштів від позивача ОСОБА_3 за вище вказану частку картири.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, скерував до суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначає, що обставини викладені в позові відповідають фактичним обставинам та просив суд судове засідання проводити за його відсутністю, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Суд, виходячи з даних вимог закону, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважає на наступне.

У відповідності до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Досліджені докази та застосовані норми права

Згідно свідоцтва про право власності від 10.03.2000 року Департамента житлово-комінального господарства міської ради вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 на лежить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та її членам сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (а.с.9)

Рішенням Шевченківського районного суду від 26.08.2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача, що не заявляє самочтійних вимог ОСОБА_9 про визнання права на спадщину задоволено та визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності, в порядку спадкування, на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 85,10 кв.м, житловою площею 45,00 кв.м., а саме: на ј квартири. (а.с.10-13)

Згідно висновку експертного інженерно-технічного дослідження про визначення можливості виділення ј ідеальних часток в натурі та у грошовому еквіваленті в двокімнатній житловій квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що виділити в натурі ј частини вказаної квартири не можливо. (а.с.14-37)

Відповідно до акту №163 від 19.10.2020 року встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично за вказаною адресою не проживає. (а.с. 38)

Згідно інформаційної довідки від 03.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 (дів. прізв. ОСОБА_4 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 01.09.2018 проживає за наступною адресою: АДРЕСА_2. (а.с.59-60)

Відповідно до свідоцтва про народження G144/2015 встановлено, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.61-62)

Також встановлено, що ОСОБА_3 являється замовником металопластикових вікон, дверей та послуг з їх монтажу.(а.с.76-80)

Також в матеріалах справи наявні рахунки про оплату комунальних послуг; видаткові накладні про придбання будівельних матеріалів; робочий проект 7549 з реконструкції газових мереж квартири по АДРЕСА_3 : акти виконаних робіт, тощо (81-119)

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 15.11.2021 року у справі №727/6216/14-ц апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково; рішення Шевченківського суду м.Чернівці від 17.06.2021 року скасовано; в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_9 , про визнання права на спадщину відмовлено; в зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_9 , про визнання права власності на 1/12 частки каритири відмовлено. (а.с.134-136)

Згідно розписки ОСОБА_4 від 11.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 21.07. 2008 року Шевченківським РВ м. Чернівці) отримала від ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 8 400 євро за її ј частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на підставі свідоцтва на право власності на житло від 10.03.2000 року. Зазначає, що дана розписка написана нею власноручно без будь якогось примусу. (а.с.141)

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Отже, власність не тільки надає переваги, а й покладає певні обов`язки на власників майна.

Положеннями частин першої, третьої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів , а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями , пов`язаними із спільним майном.

Згідно статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 02 липня 2014 року у справі №6-68 цс14, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні.

Наведене узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, (постанова від 26 грудня 2019 року по справі № 303/4849/16-ц, згідно якого для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Аналіз норм статей 364 та 365 ЦК України свідчить, що положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників відповідачів у справі. Тлумачення пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3).

Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності». Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Висновок

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач ОСОБА_3 , як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та враховуючи те, що відповідач ОСОБА_4 визнала позовні вимоги в повному обсязі та отримала за належну їй частку квартири грошові кошти в сумі 8400 євро, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст.15, 328, 365, 392, 1217, 1218, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. 4, 13,76, 77, 81, 141, 258-265, 352-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимогми за повною заявою ОСОБА_3 , про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на ј ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), право власності на ј ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 85,10 кв.м, житловою площею 45,00 кв.м,

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосекредньо до Чернівецького апеляційного суду або через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 12.01.2022 року.

Суддя Слободян Г.М.