Справа № 331/3097/21
Провадження № 2/331/137/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: Антоненко М.В.

при секретарі: Федоровій К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Закритого акціонерного товариства «Єврофінанс» про скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Черкашин І.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Закритого акціонерного товариства «Єврофінанс» про скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.07.2009 року Позивач на підставі біржової угоди № 100945 придбав у ЗАТ «Єврофінанс» автомобіль ЗАЗ 110207 зеленого кольору, 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 .

08.12.2009 року у Запорізькому ВРЕР № 2 при УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області право власності на зазначений автомобіль було зареєстровано за Позивачем та отримано інший номерний знак - НОМЕР_4 .

В січні 2018 року, бажаючи продати вказаний транспортний засіб, Позивач при спробі продажу вказаного автомобіля дізнався, що на автомобіль було накладено обтяження - застава рухомого майна, за яким обтяжувачем є відрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра»; підставою накладення обтяження зазначено договір застави автомобіля № 122-1/3-V/2006 від 14.05.2007 року з ВАТ КБ «Надра».

У зв`язку з цим, 15.01.2018 року Позивач подав заяву уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (що здійснює виведення ПАТ КБ «Надра» з ринку) про припинення обтяження належного Позивачу автомобіля. Але заяву Позивача задоволено не було і для вирішення цього питання було рекомендовано звернутися до суду.

Отже, посилаючись на те, що на момент придбання у ЗАТ «Єврофінанс» транспортного засобу - вказане обтяження було відсутнє, Позивач просить суд скасувати державну реєстрацію обтяження рухомого майна та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля: вид обтяження - приватне обтяження, тип обтяження застава рухомого майна; об`єкт обтяження - інший транспортний засіб; ЗАЗ 11020740, сірий 2006; номер об`єкта Y6D3006; номер державної реєстрації НОМЕР_3 ; № 122-1/3-V/2006 від 14.05.2007, реєстровий номер у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 10987697 від 25.03.2011 року.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2021 року справу призначено до судового розгляду.

Представник Позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без фіксації технічними засобами, просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) надав суду письмовий відзив, в якому зазначив, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №83 «Про віднесення ПАТ «Комерційний Банк Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Комерційний Банк Надра», згідно з яким 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк Надра», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05 червня 2015 року №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ Надра».

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноважених осіб Фонду має право здійснювати відчуження активів та/або зобов`язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом.

Так, до ліквідації маси банку включається нерухоме та рухоме майно.

Згідно змісту Відзиву Фонду, «право вимоги за Право вимоги за кредитним договором від 26.01.2007 № 122/МКЛ-V/2006, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ЗАТ «Єврофінанс» (), було відступлене ТОВ «Фінансова компанія» Дніпрофіннсгруп» () у складі лоту GL48N718070, який відбувся 22.05.2021.

За твердженням Фонду, на момент придбання Позивачем автомобіля ЗАЗ 11020740, вказаний транспортний засіб знаходився у заставі ПАТ «Комерційний Банк Надра», і оскільки кредитне зобов`язання не було виконано, Відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

При цьому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» та Закрите акціонерного товариства «Єврофінанс» належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, але у судове засідання їх представники не з`явились, причину неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто за їх відсутності, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, за результатами судового розгляду, перевіркою доводів сторін і обставин справи та дослідженням письмових доказів встановлено наступне:

Даний позов виник із приводу перебуванням під арештом майна, що є приватною власністю.

Матеріалами справи підтверджено, що 15.07.2009 року Позивач на підставі біржової угоди № 100945 придбав у ЗАТ «Єврофінанс» автомобіль ЗАЗ 110207 зеленого кольору, 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 .

08.12.2009 року у Запорізькому ВРЕР № 2 при УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області право власності на зазначений автомобіль було зареєстровано за Позивачем, було отримано інший номерний знак - НОМЕР_4 .

Вказаний факт підтверджується долученою до матеріалів справи копією Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

В січні 2018 року при спробі продажу вказаного транспортного засобу, Позивач отримав витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, з якого дізнався, що на автомобіль було накладено обтяження - застава рухомого майна, за яким обтяжувачем є відрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра», підставою накладення обтяження зазначено договір застави автомобіля № 122-1/3-V/2006 від 14.05.2007 року з ВАТ КБ «Надра», що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «НАДРА» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 № 26 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА».

В зв`язку з вищезазначеним 15.01.2018 року Позивач подав заяву уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» про припинення обтяження свого транспортного засобу ЗАЗ 11020740, але заяву останнього задоволено не було та роз`яснено право звернення до суду за захистом своїх прав

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушували право, примусового виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вимогами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбаченні законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має праве володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставне позбавлений свого майна.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, для захисту права або інтересу особи, необхідно встановити факт його порушення та за наявності такого порушення захистити відповідне право або інтерес у обраний позивачем законний спосіб захисту.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у Постанові від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване

В ході судового розгляду доведено, що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 10987697 про обтяження автомобіля Позивача ЗАЗ 11020740, сірий 2006; номер сірий 2006; номер об`єкта Y6D3006, номер державної реєстрації НОМЕР_3 , - був внесений лише 25.03.2011 року

Тобто, вказане обтяження було накладено вже після придбання Позивачем вищезазначеного автомобіля (на підставі біржової угоди, укладеної 15.07.2009 між Позивачем та ЗАТ «Єврофінвнс»). При цьому Позивач не мав будь-якого відношення до правовідносин, що склалися між сторонами договору застави автомобіля № 122-1/3-V/2006 від 14.05.2007 року.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, в т. ч. Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Закону України «Про заставу» застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.

У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України: від 03 квітня 2013 року у справі N 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі N 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду: від 10 жовтня 2019 року у справі N 463/3582/17 і від 18 грудня 2019 року у справі N 619/4033/18.

Таким чином, суд погоджується з доводами Позивача стосовного того , що він є добросовісним набувачем автомобіля, і накладення обтяження на належний йому транспортний засіб є безпідставним та неправомірним, таким, що порушує права Позивача на користування та розпоряджання своїм майном.

А отже, за висновком суду, Позивач, як власник майна, правомірно вимагає усунення таких перешкод.

Суд переконаний, що обтяження, накладене на транспортний засіб, - підлягає зняттю, а запис про обтяження - виключенню з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, як такі що створюють перешкоди для здійснення Позивачем належних йому речових прав. А тому, суд вважає, що в інший правовий спосіб, ніж звернення до суду з даним позовом із визначеним колом сторін, Позивач захистити своє порушене право позбавлений можливості.

Враховуючи вищевикладене, надавши правову оцінку доводам та доказам сторін, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача грунтуються на вимогах закону, докази на які позивач посилається є належними та допустимими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13, 76- 81, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Закритого акціонерного товариства «Єврофінанс» про скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна - задовольнити.

Виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля: вид обтяження приватне обтяження, тип обтяження застава рухомого майна; об`єкт обтяження - інший транспортний засіб; ЗАЗ 11020740, сірий 2006; номер об`єкта Y6D3006; номер державної реєстрації НОМЕР_3 ; № 122-1/3-V/2006 від 14.05.2007, реєстровий номер у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 10987697 від 25.03.2011 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В.Антоненко