Справа № 298/969/22
Номер провадження 2/298/293/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 19.05.2020 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за останній рік життя, сторони не можуть проживати як сім`я, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. В результаті останні два місяці не проживають як подружжя. Причиною вказаного, є те що у них різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. З підстав зазначених вище, збереження їх сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб.

Крім цього, їх спільний син постійно проживає з позивачем, а відповідачка проживає окремо. Він самостійно утримує дитину, сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Позивачу не відомо де працює відповідачка та який її дохід, а тому позивач просить суд залишити сина проживати з ним та стягнути з відповідачки аліменти в розмірі ј частини її заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення грамотного розвитку неповнолітньої дитини сторін по справі.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив такі задовольнити, з підстав викладених у позові.

Відповідачка, також в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, нотаріально посвідчену, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю, також відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України не заперечила проти прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні.

Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 19 травня 2020року, Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 14. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про шлюб від 19 травня 2020 року серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження від 10 листопада 2020 серії НОМЕР_2 , який є неповнолітнім.

З довідки Малоберезнянського старостинського округу Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від19.07.2022 року № 233 вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в АДРЕСА_1 ,

З заяви відповідачки ОСОБА_2 посвідченої нотаріусом від 28.07.2022 року, вбачається, що вона бажає розлучитись з позивачем, та не заперечує щодо залишення дитини на виховані та проживанні з батьком, позовні вимоги визнала повністю.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню.

Приймаючи рішення в частині залишення неповнолітньої дитини на проживання разом з батьком, суд керується позицією Верховного Суду, що була висловлена ним у справі № 200/952/18 у постанові від 15 січня 2020 року, де Судом зокрема зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Оскільки у даному випадку спір між сторонами з цього приводу відсутній, що встановлено судом на підставі наявних у справі доказів, зокрема заявою відповідачки нотаріально посвідченої 28 липня 20222 року № 392 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Чурей А.В., відповідачка ОСОБА_2 , не подавала суду своїх заперечень щодо проживання спільної дитини разом з батьком, а навпаки визнала позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає дитину слід залишити проживати з батьком.

Згідно з ч.1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

За змістом ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача на утримання дитини необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності, тож позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2-5,10,12,13,19,76-82,133,263-265 ЦПК України, ст.ст. 112,160,161 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 19 травня 2020 року, Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (актовий запис № 14) між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешканця в АДРЕСА_1 ,(РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та мешканця в АДРЕСА_2 ,(РНОКПП НОМЕР_4 ).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та мешканця в АДРЕСА_2 ,(РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешканця в АДРЕСА_1 ,(РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , в дохід держави судові витрати в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок в частині позовних вимог про стягнення аліментів.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 залишити проживати з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на його вихованні та утримані.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 ,понесені ним судові витрати судовий збір в розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий Тарасевич П.П.