РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 року

м. Рівне

Справа № 564/3163/18

Провадження № 22-ц/4815/342/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С. С.,

суддів: - Ковальчук Н. М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

особа, дії якої оскаржуються - державний виконавець Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 04 листопада 2021 року (постановлену у складі судді Грипіч Л.А.) у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Зайцева М.С. щодо арешту майна боржника,-

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Зайцева М.С. щодо арешту його майна.

В обґрунтування скарги зазначає, що 26 липня 2019 року Костопільським районним судом видано виконавчий лист за № 564/3163/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Зайцева М.С. від 20 серпня 2019 року у виконавчому провадженні № 59676146 накладено арешт на все майно, яке належить заявникові.

Проте, на думку останнього, підстав для звернення стягнення на його майно відсутні, оскільки заборгованість з аліментів погашена повністю, аліменти сплачуються щомісячно, а тому відсутні підстави для подальшого продовження арешту майна.

Просить визнати неправомірною постанову державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Зайцева М.С. від 20 серпня 2019 року у виконавчому провадженні № 59676146 та зобов`язати Костопільський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) усунути порушення шляхом винесення постанови про зняття арешту з майна боржника.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 04 листопада 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 - відмовлено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався тим, що сама по собі сплата заявником аліментів протягом певного періоду після того, як він допустив наявність заборгованості, не свідчить про те, що виконання рішення є забезпеченим в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, у розумінні пункту 7 частини четвертої статті 59 ЗУ "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення скарги, оскільки дії державного виконавця щодо накладання арешту та подальшої відмови у знятті арешту з майна боржника відповідали закону, були вчинені у межах повноважень державного виконавця для забезпечення реального виконання рішення суду та до порушення прав скаржника не призвели.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, а у зв`язку з тим, що він оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. При цьому, заборгованість по сплаті аліментів відсутня та наявна переплата за щомісячними платежами. Вважає, що погашення вказаної заборгованості відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" є підставою для зняття державним виконавцем арешту з майна боржника, оскільки виконання рішення про стягнення аліментів може бути забезпечено в інший спосіб, ніж шляхом звернення стягнення на майно боржника. Крім того, судом не було враховано відсутність даних щодо вчинення державним виконавцем всіх необхідних дій у виконавчому провадженні, а саме: перевірці майнового стану боржника, описі майна, відсутності даних щодо ухилення боржником від виконання рішення суду, відсутності скарг стягувача щодо цього, відсутності співмірності при застосуванні арешту майна.

З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким визнати протиправною постанову державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Зайцева М.С. від 20 серпня 2019 року у виконавчому провадженні № 59676146 та зобов`язати Костопільський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) усунути порушення шляхом винесення постанови про зняття арешту з майна боржника.

У поданих на апеляційну скаргу відзивах представник ОСОБА_1 - адвокат Остапенко Володимир Сергійович, Костопільський відділ ДВС просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Рівненського апеляційного суду від 04 липня 2019 року (справа №564/3163/18) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 03 квітня 2019 року змінено.

Зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 3000 грн. до 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. У решті рішення суду залишено без змін.

Вказане рішення перебуває на виконанні у Костопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, виконавче провадження № 59676146.

Державним виконавцем був проведений розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 , відповідно до якого станом на 01 серпня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів становила 19883,33 грн.

20 серпня 2019 року з метою забезпечення виконання рішення суду постановою державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 ..

Із поданої скарги вбачається, що ОСОБА_2 звертався до Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області із заявою, в якій, зокрема, просив винести постанову про скасування арешту на все його майно, посилаючись на те, що здійснив повне погашення заборгованості. У поданій апеляційній скарзі, окрім іншого, зазначає, що заборгованість по сплаті аліментів виникла у зв`язку із апеляційним оскарженням рішення суду першої інстанції.

Згідно із розрахунком заборгованості, проведеним заступником начальника Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, станом на червень 2021 року, заборгованість щодо сплати аліментів у ОСОБА_2 відсутня. Натомість наявна переплата у розмірі 512,63 грн.. Станом на березень 2022 року наявна переплата у розмірі 306,13 грн., що вбачається із розрахунку заборгованості, який долучений до відзиву на апеляційну скаргу Костопільським відділом ДВС.

Згідно із розрахунком заборгованості, проведеним заступником начальника Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, станом на червень 2021 року, заборгованість щодо сплати аліментів у ОСОБА_2 відсутня. Натомість наявна переплата у розмірі 512,63 грн..

Відповідно до ч. 1,2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Порядок стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Зі змісту ч. 2 цієї статті вбачається, що стягнення може бути звернено на майно боржника у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці.

За нормами ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Погашення боржником заборгованості із сплати періодичних платежів відповідно до п 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" є підставою для зняття державним виконавцем арешту з майна боржника, так як виконання рішення про стягнення аліментів може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, а саме: арешт коштів ОСОБА_2 ..

Арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника, за відсутності у нього боргових зобов`язань по сплаті періодичних платежів, є неправомірним, оскільки порушує ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Зокрема, убачається втручання органу державної виконавчої служби в право особи на мирне володіння майном, яке за наявності вказаних обставин не є виправданим, так як здійснено з порушенням принципів пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами держави, стягувача та боржника, так як у даному випадку останній несе надмірний тягар внаслідок таких неправомірних дій органу державної виконавчої служби. При цьому, жодного інтересу стягувача внаслідок застосування арешту майна не задоволено, оскільки боржник не вчиняє жодних дій, які б вказували на ухилення ним від виконання рішення суду на даний час.

Фактично вимоги скарги ОСОБА_2 зводяться до скасування арешту його майна, який накладений постановою державного виконавця, а тому саме скасування останньої буде ефективним способом захисту у даних правовідносинах.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова державного виконавця від 20 серпня 2019 року про арешт всього майна ОСОБА_2 підлягає до скасування, що призведе до реального відновлення порушених прав скаржника.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 04 листопада 2021 року скасувати.

Визнати неправомірною постанову державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Зайцева М.С. від 20 серпня 2019 року про арешт майна ОСОБА_2 , яка винесена у виконавчому провадженні №59676146.

Скасувати постанову державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Зайцева М.С. від 20 серпня 2019 року про арешт майна ОСОБА_2 , яка винесена у виконавчому провадженні №59676146.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.