Справа № 496/5990/21
Провадження № 2-о/496/60/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Диженко М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому, ОСОБА_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 10.04.1978 року на російській мові « ОСОБА_2 ».

Свої вимоги заявник мотивує тим, що 11.10.2021 року заявник звернувся до відділу обслуговування громадян №15 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності, надавши всі необхідні документи, в тому числі, трудову книжку серії НОМЕР_1 . Рішенням про відмову у призначенні пенсії №90 від 19.10.2021 року заявнику відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що відповідно до наданих документів встановлено розбіжності між документами, що підтверджують трудовий стаж та паспортними документами, а саме вказане на першій сторінці трудової книжки прізвище ( ОСОБА_3 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ). У зв`язку з чим виникла необхідність встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненій 10.04.1978 року.

Заявник надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.1978 року прізвище заявника вказано « ОСОБА_3 ».

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 29.10.1998 року встановлено, що прізвище заявника значиться як « ОСОБА_3 ».

Також факт того, що вірне написання прізвища заявника « ОСОБА_3 » підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , зареєстрованого м. Одеса Приморським рай.бюро ЗАГС від 13.02.1960 року, актовий запис №268, довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12ААВ №511492, виданого 14.09.2021 року, виданою на ім`я « ОСОБА_1 ».

Відповідно до копії рішення про відмову у призначенні пенсії від 19.10.2021 року №90 ОСОБА_1 , було відмовлено у призначені пенсії та не зараховано до страхового стажу період роботи згідно з трудової книжкою від 10.04.1978 року серії НОМЕР_1 , оскільки прізвище особи ( ОСОБА_3 ), зазначено на першій сторінці трудової книжки, не відповідає паспортним даним заявника (Лантвит).

Заявник у зв`язку з вказаними помилками не може іншим способом внести зміни у правовстановлюючий документ та реалізувати своє право.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За правилами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документу. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вищевказані обставини, які були підтверджені доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 10.04.1978 року на ім`я « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_1 .

Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в написанні його прізвища в правовстановлюючому документі трудовій книжці не може в повному обсязі реалізувати свої права.

У зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263, 265, 268, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 10.04.1978 року на російській мові « ОСОБА_2 ».

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя М.Л. Пасечник