Справа № 456/88/22
Провадження № 2-о/456/26/2022
РІШЕННЯ
іменем України

18 березня 2022 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ;

заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в особі Відділу обслуговування громадян № 4 (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян;

зміст заяви про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами окремого провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи, за участі уповноваженої представниці заінтересованої особи Кондрин І.В., -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад заяви про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів та позиції заінтересованої особи у цій справі.

Заявник ОСОБА_1 , скориставшись поштовим зв`язком, 31.12.2021 року звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області із заявою у порядку окремого провадження (надійшла 10.01.2022 року та зареєстрована за вх. № 323), в якій просить суд ухвалити рішення про встановлення факту належності йому трудової книжки (дублікату) серії НОМЕР_1 , заповненої 23.07.1981 року 344-им Заводом металевих та залізобетонних конструкцій на ім`я ОСОБА_1 , військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 10.04.1979 року Новочеркаським міським воєнним комісаріатом Ростовської області на ім`я ОСОБА_1 , а також диплома серії НОМЕР_3 , виданого 22.07.1978 року Середнім професійно-технічним училищем № 16 міста Стрий Львівської області ім`я ОСОБА_1 ..

Заяву обґрунтовано тим, що 02.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу обслуговування громадян № 4 (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою за вх № 3061 про призначення йому пенсії за віком, в чому йому 08.07.2021 року було відмовлено, про що Відділом призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області прийнято рішення за № 60, оскільки для підтвердження страхового стажу для призначення такої пенсії не враховано наявну в нього трудову книжку (дублікат) серії НОМЕР_1 , заповнену 23.07.1981 року 344-им Заводом металевих та залізобетонних конструкцій, військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий 10.04.1979 року Новочеркаським міським воєнним комісаріатом Ростовської області, а також диплом серії НОМЕР_3 , виданий 22.07.1978 року Середнім професійно-технічним училищем № 16 міста Стрий Львівської області, так як у всіх цих документах його прізвище не співпадає з прізвищем, наявним у паспорті громадянина України. Заявник стверджує, що внаслідок такої помилки у прізвищі, котра за своєю суттю становить відсутність апострофа, зазначеному у всіх цих документах, він не має можливості підтвердити свій трудовий стаж для призначення пенсії за віком, а уповноважений орган Пенсійного фонду України у своєму рішенні про відмову у призначенні пенсії фактично не оспорює такий стаж, вказуючи лише про невідповідність прізвища у перелічених вище документах прізвищу, зазначеному в його паспорті громадянина України. За таких обставин заявник за захистом свого права на можливість повторного звернення із заявою про призначення пенсії за віком був змушений звертатися до суду із заявою у порядку окремого провадження, так як, на його переконання, у даному випадку відсутній спір про право, а має місце допущення помилки у написанні прізвища, оскільки перешкодою у можливості призначення пенсії є виключно невідповідність прізвища у документах на підтвердження страхового стажу його прізвищу у паспорті громадянина України, а не заперечення фактів його навчання, проходження ним військової служби чи його трудового шляху в зазначених у трудовій книжці установах.
Заінтересована особа через свого уповноваженого представника начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 2 юридичного управління Мандзі В.І. (довіреність від 04.01.2022 року, належно засвідчена копія приєднана до матеріалів відзиву), скориставшись канцелярією суду, 10.02.2022 року подала відзив на заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів (зареєстрований за вх. № 2388), у котрому проти задоволення цієї заяви заперечує. Зазначає, що в силу ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі військового квитка судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Щодо встановлення факту належності особі трудової книжки та диплома про освіту, то у цьому випадку наявний спір про право, так як обидва документи, як і зрештою військовий квиток, можуть підтверджувати наявний в особи страховий стаж, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 у цілому є безпідставною та не повинна розглядатися по суті, а якщо суд дійде висновку про розгляд цієї заяви по суті, то за результатами такого розгляду в її задоволенні судом повинно бути відмовлено у повному обсязі. Також посилається на наявне рішення Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 08.07.2021 року за № 60 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, котре є чинним та не скасоване у встановленому порядку. Наведене, на переконання заінтересованої особи, свідчить також про необхідність звернення ОСОБА_1 ще й додатково із позовною заявою у порядку адміністративного судочинства про скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, оскільки це рішення буде перешкоджати повторному зверненню ОСОБА_1 із відповідною заявою про призначення йому пенсії за віком, а тому подання даної заяви в окремому провадженні у порядку цивільного судочинства розцінюється заінтересованою особою як передчасне.

Заяви та клопотання учасників справи.

Заінтересована особа через свого уповноваженого представника начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 2 юридичного управління Мандзі В.І. (довіреність від 04.01.2022 року, належно засвідчена копія приєднана до матеріалів відзиву), скориставшись канцелярією суду, 10.02.2022 року подала клопотання (зареєстроване за вх. № 2397) про закриття провадження у цій справі на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки ця справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 11.01.2022 року вищевказану заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в особі Відділу обслуговування громадян № 4 (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян, про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, на 14.02.2022 року о 11:30 год., з урахуванням особливостей, визначених у ст. 294 ЦПК України.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 14.02.2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у судовому засіданні щодо розгляду цієї справи по суті оголошено перерву. Судове засідання щодо продовження розгляду справи по суті призначено у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, на 18.03.2022 року о 12:00 год..

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 18.03.2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотання заінтересованої особи про закриття провадження у цій справі у зв`язку з неможливістю її розгляду в окремому провадженні за правилами цивільного судочинства.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі та про оголошену у ньому перерву.

Заявник ОСОБА_1 , будучи присутнім у судовому засіданні 14.02.2022 року, вимоги своєї заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підтримав у повному обсязі, просив таку заяву задовольнити з підстав, що у ній викладені.

Уповноважена представниця заінтересованої особи головний спеціаліст-юрисконсульт відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 2 юридичного управління Кондрин І.В. (довіреність від 04.01.2022 року, належно засвідчена копія знаходиться у матеріалах справи), будучи присутньою у судовому засіданні 18.03.2022 року, проти задоволення вимог заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів заперечила у повному обсязі, просила відмовити в її задоволенні з підстав, викладених у відзиві на цю заяву.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд дійшов такого висновку.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В силу частин 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Як вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Стрийським МРВ УМВС України у Львівській області 09.04.2002 року (копія міститься у справі, а. с. 4-5), прізвище, ім`я, по батькові заявника «ОСОБА_1 », а його дата та місце народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Стрий Львівської області».

Судом встановлено, що у заявника наявні диплом серії НОМЕР_3 , виданий 22.07.1978 року Середнім професійно-технічним училищем № 16 міста Стрий Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 14), військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий 10.04.1979 року Новочеркаським міським воєнним комісаріатом Ростовської області (копія міститься у справі. а. с. 13) та трудова книжка (дублікат) серії НОМЕР_1 , заповнена 23.07.1981 року 344-им Заводом металевих та залізобетонних конструкцій (копія міститься у справі, а. с. 7-12), у котрих прізвище, ім`я, по батькові заявника та дата його народження зазначено «ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », російською мовою.

Судом встановлено й те, що заявник, якому 26.04.2020 року виповнилося 60 років, 02.07.2021 року звертався із завою за вх. № 3061 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення йому пенсії за віком, до котрої долучив наявні у нього вищевказані документи в оригіналі, проте Відділом обслуговування громадян № 4 (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян зазначеної установи супровідним листом від 14.07.2021 року за вих. № 1300-5207-8/63078 (копія міститься у справі, а. с. 15) йому скеровано копію рішення Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 08.07.2021 року за № 60 про відмову у призначенні пенсії за віком (копія міститься у справі, а. с. 15-А), із змісту котрого вбачається, що за долученими документами до страхового стажу не зараховано військовий квиток та довідку про проходження військової служби, трудову книжку та довідку про навчання, оскільки прізвище заявника не співпадає з даними його паспорта.

Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.
Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для усіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на усій території України.
В силу пункту 5 ч. 2 ст. 293 та пункту 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема й факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За змістом ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Як роз`яснюється у пунктах 2, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 (із подальшими змінами та доповненнями), за змістом котрого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року за № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з пунктом 2.2. цієї Інструкції, до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до пункту 2.11. цієї Інструкції, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з пунктом 2.12. цієї Інструкції, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Згідно ч. 3 ст. 48 КЗпП України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року за № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

За встановлених обставин справи суд вважає, що в трудовій книжці заявника на першій сторінці неправильно записано його по батькові, що, власне, й зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки і таке звернення аж ніяк не свідчить про наявність спору про право.

При цьому суд вважає за необхідне вказати, що на заявника не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, котрі зазначені в його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, котрі зазначені в його трудовій книжці.

На підставі викладеного суд вважає, що належність трудової книжки (дублікату) серії НОМЕР_1 , заповненої 23.07.1981 року 344-им Заводом металевих та залізобетонних конструкцій на ім`я ОСОБА_1 , заявнику є доведеною та не викликає сумнівів.

Крім того суд переконаний, що згадана вище трудова книжка, як і диплом серії НОМЕР_3 , виданий 22.07.1978 року Середнім професійно-технічним училищем № 16 міста Стрий Львівської області ім`я ОСОБА_1 , належать заявнику, так як розбіжності в написанні по батькові заявника у зазначених документах є нічим іншим як граматичною помилкою, котра виникла при написанні цього прізвища російською мовою.

Беручи до уваги те, що факти належності особі правовстановлюючих документів можуть бути встановленими у порядку окремого провадження, виходячи також з інтересів заявника щодо захисту його права на можливість повторного звернення до компетентного органу із заявою про призначення пенсії за віком, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності заявнику диплома серії НОМЕР_3 , виданого 22.07.1978 року Середнім професійно-технічним училищем № 16 міста Стрий Львівської області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та трудової книжки (дублікату) серії НОМЕР_1 , заповненої 23.07.1981 року 344-им Заводом металевих та залізобетонних конструкцій на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим заява у наведеній частині підлягає до задоволення.

Поряд з цим, враховуючи регламентовану частиною 3 ст. 315 ЦПК України неможливість встановлення факту належності особі військового квитка у порядку окремого провадження, а, отже, необхідність у цьому конкретному випадку обрання заявником іншого способу захисту, котрий не пов`язаний та не передбачає звернення у порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви у частині встановлення факту належності заявнику військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 10.04.1979 року Новочеркаським міським воєнним комісаріатом Ростовської області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Щодо тверджень заінтересованої особи про передчасність подання ОСОБА_1 даної заяви у порядку окремого провадження й необхідність попереднього звернення заявника із позовною заявою у порядку адміністративного судочинства про скасування рішення про відмову у призначенні йому пенсії за віком, котре перешкоджає повторному зверненню із відповідною заявою про призначення йому пенсії за віком, то, на переконання суду, вчинення заявником таких дій не суперечать одна одній, як і не залежать одна від одної, а, навпаки, ухвалене у даній справі рішення може служити однією із підстав для звернення ОСОБА_1 до суду у порядку адміністративного судочинства (у випадку відповідного звернення та наявності такої потреби).

Щодо розподілу судових витрат у справі.
Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті заявником судового збору за подання ним до суду заяви про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів, слід залишити за останнім, оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено.

Керуючись статтями 5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в особі Відділу обслуговування громадян № 4 (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян, про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів, - задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , диплома серії НОМЕР_3 , виданого 22.07.1978 року Середнім професійно-технічним училищем № 16 міста Стрий Львівської області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки (дублікату) серії НОМЕР_1 , заповненої 23.07.1981 року 344-им Заводом металевих та залізобетонних конструкцій на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти вимог заяви, а саме у частині встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 10.04.1979 року Новочеркаським міським воєнним комісаріатом Ростовської області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відмовити.

Роз`яснення з приводу отримання інформації щодо справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи в оперативному порядку за телефонами Стрийського міськрайонного суду Львівської області чи з використанням інших засобів зв`язку, оскільки для запобігання загрози життю та здоров`ю суддів й учасників справи у період воєнного стану доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень, сервісів «Стан розгляду справ» та «Список справ, призначених до розгляду» тимчасово призупинено.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в особі Відділу обслуговування громадян № 4 (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян; місцезнаходження юридичної особи: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13814885.

Дата складення повного судового рішення: 21 березня 2022 року.

Суддя В. Я. Микитин