ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/497/22 Номер провадження 22-ц/814/1372/22Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2022 року у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») звернувся в суд з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

В обґрунтування позовних вимоги посилався на те, що відповідачі з адресою АДРЕСА_1 користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією, а саме - опалення та гарячого водопостачання. У зв`язку з невиконання покладених на споживачів зобов`язань по оплаті за надані послуги, за період з 01 жовтня 2015 року по 01 жовтня 2021 року утворилась заборгованість.

Позивач просив стягнути з відповідачівсуму заборгованості 31812 грн. 22 коп. та понесені судові витрати по справі.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2022 року позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 лютого 2019 року по 01 жовтня 2021 року в сумі 14 569 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"судовий збір у розмірі по 570 грн. 63 коп. з кожного.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду його в апеляційному порядку оскаржив позивач. У доводах апеляційної скарги зазначає, що висновок місцевого суду про застосування наслідків спливу строку позовної давності є необґрунтованим.

При цьому позивач посилається на те, що позовна давність не пропущена, оскільки згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Останній платіж по погашенню заборгованості здійснений відповідачами 06.07.2017 року, тобто трирічний строк позовної давності закінчився в липні 2020 року, проте, карантин введено Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), а тому строки передбачені статтею 257 ЦК України вважаються продовженими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, та встановлено місцевим судом, що відповідачі зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються договором про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, укладеним 14.06.2014 року.

Відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання щодо оплати послуг по забезпеченню тепловою енергією в повному обсязі, в наслідок чого утворилась заборгованість за період з 01 жовтня 2015 року по 01 жовтня 2021 року у розмірі 31 812 грн. 22 коп.

Задовольняючи частково позовні вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі дійсно допустили порушення умов договору щодо своєчасної оплати послуг з теплопостачання, разом з цим суд задовольнив клопотання відповідача ОСОБА_1 щодо застосування строків позовної давності, та дійшов висновку про стягнення заборгованості за період з 01.02.2019 року по 01.10.2021 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Як встановлено п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Відлік позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

При цьому визнання боргу повинно бути усвідомленим та свідчити про те, що особа згодна з його наявністю. Коли особа вносить плату за комунальні послуги, вона вказує відповідний місяць, і виконавець зобов`язаний зарахувати кошти саме за місяць, указаний у платіжному документі. Якщо особа не вказує місяць оплати або вносить суму більшу, ніж нараховано, виконавець на власний розсуд може віднести надлишок та непозначену суму до сплати заборгованості за попередні періоди.

В цьому випадку суду потрібно встановлювати намір особи: чи хотіла вона сплатити попередню заборгованість або особа не знала, що оплачує попередній період, із чим не згодна.

Усвідомлена оплата за попередній період є підставою для переривання строку позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за послуги централізованого опалення та постачанні гарячої води у відповідачів виникла з жовтні 2015 року.

Також з наданого розрахунку слідує, що відповідачами здійснювалось часткове погашення заборгованості, так у квітні 2016 року при нарахованих 43,11 грн., було сплачено 450 грн., у вересні 2016 та липні 2017 років при нульовому нарахуванні сплачено 400 грн. та 550 грн. відповідно.

Вказані дії щодо більшої оплати ніж було нараховано підприємством свідчать про свідому оплату за попередній період, що є обставиною, яка свідчить про переривання строку позовної давності. Доказів які-б спростовували вказані обставини апелянтом не надано.

Разом з цим, враховуючи дату останнього платежу липень 2017 року, загальний строк позовної давності у даному випадку тривав по липень 2020 року. А отже, звернувшись до суду з позовом у лютому 2022 року позивач допустив пропуск строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про дотримання позивачем позовної давності при зверненні до суду 02.02.2022 року з цим позовом, з огляду на те, що 06 липня 2017 року спживач вчинив дії, що свідчать про переривання позовної давності, а на час спливу позовної давності 06 липня 2020 року, діяв Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», на увагу не заслуговують, оскільки цим законом були продовжені строки у зв`язку з установленням карантину лише до 06 серпня 2020 року (Закон України № 731-ІХ від 18 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»), при цьому позов подано 02.02.2022 року, тобто поза межами встановленої законом позовної давності.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 737/771/20 (провадження № 61-13219св21).

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, висновки місцевого суду ґрунтуються на законі та встановлених у справі фактичних обставинах, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов