КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №757/47764/15-ц

провадження № 22-ц/824/6824/2022

02 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Полянчук І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України`до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва", Комунальне підприємство УЖГ "Печерськжитло" про відшкодування вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок залиття, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - адвоката Калюжного Сергія Сергійовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року в складі судді Новака Р.В.,

встановив:

17.12.2015 Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" ( далі - АТ "Державний ощадний банк України") звернулося до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 24.02.2017 просило стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на його користь вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок залиття нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 162 143 грн та відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 432 грн 14 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.01.2010 між ВАТ "Державний ощадний банк України" та КП "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Печерської районної у м. Києві ради" було укладено договір оренди №89/607/102 нерухомого майна/будівель,споруд, приміщень/комунальної власності територіальної громади Печерського району м. Києва, відповідно до якого банк прийняв в платне користування нежитлове приміщення , розташоване на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 181,0 кв.м., для розміщення філії Печерського відділення АТ "Ощадбанк".

29.08.2015 у вказаному нежитловому приміщенні сталося залиття.

31.08.2015 комісією ЖЕД "Печерськжитло" в складі майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниця та слюсаря-сантехніка аварійної бригади складено акт про залиття, відповідно до якого залиття квартири АДРЕСА_2 та нежитлового приміщення банку відбулося з їхньої вини та власників квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 .

Представник позивача з даним актом не погодився в частині того, що залиття сталося внаслідок власної вини позивача, про що було зазначено у вказаному акті.

Оцінювач ОСОБА_9 , який працює в складі суб`єкта оціночної діяльності ПП "Інформаційно-консультативний центр", надав аналітичний висновок про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого майна в приміщенні, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до вказаного висновку, вартість ремонтно-відновлювальних робіт та, як наслідок, розмір нанесених матеріальних збитків позивачеві, як орендарю нежитлового приміщення, становить 157 343 грн.

З огляду на вказані обставини, з підстав, передбачених ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, позивач просив відшкодувати за рахунок відповідачів завдані йому збитки в розмірі 157 343 грн, а також витрати на проведення експертизи в сумі 4 800 грн, всього на загальну суму 162 143 грн.

Протокольною ухвалою суду від 14 липня 2017 року клопотання представника позивача задоволено, позовну заяву в частині вимог до ОСОБА_10 залишено без розгляду.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

16.02.2022 представник АТ "Державний ощадний банк України" - адвокат Калюжний С. С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом першої інстанції помилково не взято до уваги Акт від 31.08.2015, а також пояснення КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" від 30.08.2016 про те, що відповідачем ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_10 проводились ремонтно-будівельні роботи, які призвели до залиття.

Висновок суду першої інстанції про те, що вказаний акт є неналежним доказом суперечить нормам чинного законодавства України та матеріалам справи.

Позивач вважає, що шкоду було заподіяно саме внаслідок неправомірних дій відповідачів.

У червні та липні 2022 року до Київського апеляційного суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу від відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які не можуть бути прийняті до розгляду, оскільки не було надано доказів надіслання вказаних відзивів іншим учасникам справи ( ч.4 ст.360 ЦПК України).

Інші учасники справи правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Калюжний С. С. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_11 , представник ОСОБА_10 - ОСОБА_12 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12 січня 2010 року між КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у місті Києві ради" та ВАТ "Державний ощадний банк України" Філія- Печерське відділення №3715, укладено договір оренди №89/607/102 нерухомого майна /будівель, споруд, приміщень/ комунальної власності територіальної громади Печерського району м. Києва.

За умовами вказаного договору в оренду позивачу було передано нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7 т.1).

Судом також встановлено, що 29.08.2015 сталося залиття приміщень вказаного нежитлового приміщення, а саме залиті стеля та підлога приміщень каси, касового залу, санвузла та кімнати для відпочинку.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилався на ту підставу, що залиття сталося з приміщень, що знаходяться вище приміщення позивача.

На підтвердження вказаної обставини надав суду копію заяви власника квартири АДРЕСА_10 з проханням відключити холодну воду 27.08.2015 з 09 год. до 13 год. у зв`язку з заміною запірної арматури (а.с. 15 т.1), а також Акт ЖЕД "Печерськжитло" від 31.08.2015 (а.с. 14 т.1).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено тієї обставини, що залиття приміщення позивача сталося з вини відповідачів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Зазначена норма права встановлює загальний (генеральний) делікт, який має такі складові елементи: 1) протиправна поведінка особи; 2) настання шкоди; 3) причинний зв`язок між двома першими елементами; 4) вина завдавача шкоди.

Згідно з ч.3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя ст. 89 ЦПК України).

Позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що 29.08.2015 залиття приміщення позивача сталося з вини відповідачів.

Так, відповідно до Акту ЖЕД "Печерськжитло" від 31.08.2015, на центральну ОДС Печерського району (система Городок) о 14.36 год. надійшло звернення з квартири АДРЕСА_11 щодо шуму води в зазначеному будинку.

При цьому фахівцями аварійної бригади КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" були проведені роботи по прочищенню засвідченого будинкового каналізаційного стояка між 1-м та 2-м поверхами, які розділені технічним поверхом у висоту приблизно до 1 метра. Причину засмічення каналізаційного стояка не вдалося встановити.

З огляду на ту обставину, що: в нежитловому приміщенні позивача, яке розташоване на 1 поверсі 9-ти поверхового будинку, на час обстеження проводились завершальні ремонтні роботи, в приміщенні санвузла трубу каналізаційного стояка закладено кахельною плиткою; в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на 2-му поверсі, виконано перепланування; в квартирі АДРЕСА_4 , яка розташована на 4 -му поверсі, проводяться ремонтно-будівельні роботи, комісія дійшла висновку, що залиття квартири АДРЕСА_2 та нежитлового приміщення позивача по АДРЕСА_1 відбулося з їхньої вини та власників квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_12 за цією адресою.

Доказів того, що засмічення каналізаційного стояка сталося не з вини самого позивача, який в цей час проводив ремонтні роботи та в його приміщенні було залито, в тому числі: єврогіпс - 1 мішок, клей гіпсовий - 3 мішки, морозостійка суміш для облицювання керамічної плитки -4 шт.(розфасовані), суду надано не було.

Надана позивачем до матеріалів справи заява мешканця квартири АДРЕСА_4 про те, що він просив відключити воду в квартирі 27 серпня 2015 року у зв`язку з заміною запірної арматури, не може слугувати достатнім доказом по справі, оскільки за висновками комісії залиття сталося внаслідок засмічення каналізаційного стояка на технічному поверсі, який розташований між 1 та 2 поверхом будинку.

Як пояснив представник відповідача ОСОБА_3 , на технічному поверсі, яке знаходиться над приміщенням позивача, знаходяться усі технічні мережі водо- та теплопостачання, що знаходяться під тиском (труби, крани, задвижки, прилади, обліку тощо).

З наданого суду акту про залиття, який містить суперечливу інформацію про причину залиття ( шум води, засмічення каналізаційного стояка), неможливо встановити дійсну причину залиття та фактичні обставини, що доводять вину кожного відповідача та можуть слугувати підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що надані позивачем докази не містять відповідної інформації щодо предмета доказування та не підтверджують заявлені вимоги.

Враховуючи недоведеність заподіяння позивачу майнової шкоди саме з вини відповідачів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Отже, переглядаючи справу, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - адвоката Калюжного Сергія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 11 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк