Справа № 758/6697/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Сікора М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, суми,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») про стягнення страхового відшкодування, суми.

Зазначав, що 10.11.17 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Рено Кенго», н.з. НОМЕР_2 , належного йому на праві власності.

Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.17 винною у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю було заподіяно механічних пошкоджень.

Вартість відновлювального ремонту його автомобіля з урахуванням зносу складає 49 816 грн. 24 коп.

Цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Ліміт відповідальності за договором за шкоду, завдану майну потерпілого складає 100 000 грн.

Страховиком було сплачено йому суму страхового відшкодування у розмірі 39 938 грн. 34 коп.

Таким чином, страховиком не було виплачено йому суму страхового відшкодування у розмірі 9 877 грн. 90 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з відповідача на його користь 9 877 грн. 90 коп. невиплаченого страхового відшкодування та 1 500 грн. витрат на проведення експертизи, судовий збір та 2 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У відзиві на позов ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», заперечуючи проти позову, вказало на наступне.

На момент дорожньо-транспортної пригоди - 10.11.17, відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Відповідно до звіту № 1451 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, проведеного на замовлення ПрАТ «УПСК», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу «Рено Кенго», н.з. НОМЕР_2 , складає 40 438 грн. 34 коп.

Згідно з абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього Закону.

Таким чином, за вирахуванням безумовної франшизи (500 грн.) розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу становив: 40 438 грн. 34 коп. - 500 грн. = 39 938 грн. 34 коп.

Виплата страхового відшкодування у розмірі 39 938 грн. 34 коп. була здійснена на зазначений у заяві про страхове відшкодування від 20.11.17 рахунок.

Отже, позивачу, як того вимагає зазначений вище Закон, було здійснено виплату страхового відшкодування, яке хоча і не перевищує ліміту відповідальності, проте визначено відповідно до зазначеного Закону та умов договору страхування.

Крім того, позивач звертався до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг зі скаргою на дії страхової компанії щодо визначення розміру страхового відшкодування, однак за наслідками перевірки Нацкомфінпослуг, доводи заявника щодо порушення страховиком умов Полісу АК/5689558 від 29.06.17 та Закону № 1961-ІУ не знайшли свого підтвердження.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то в матеріалах справи відсутні докази складення відповідного акту сторонами договору, а тому підстав для її стягнення немає.

Посилаючись на зазначені обставини, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, а у разі його задоволення - зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповіді на відзив, ОСОБА_1 вказав на те, що Звіт про оцінку майна ТОВ «ЕАК» Фаворит» від 29.11.17, який був складений суб`єктом оціночної діяльності на замовлення страхової компанії не містить жодного доказу того, що оцінювач.

Вказаний звіт відповідача не містить жодного підпису позивача (відсутній також й акт огляду пошкодженого транспортного засобу), яким він підтверджує свою згоду на зафіксований оцінювачем перелік пошкоджень автомобіля, оскільки він складений по фотокарткам, які були зроблені представником компанії, який, в свою чергу, не є ні оцінювачем, ні експертом.

Так як власник пошкодженого майна не ініціював проведення оцінки майна іншим суб`єктом оціночної діяльності, крім судового експерта Дроздова Ю.В., а також не надавав для огляду пошкоджений автомобіль будь-яким іншим оцінювачам, дії страхової компанії щодо використання звіту ТОВ «Фаворит» при розрахунку страхового відшкодування порушують вимоги ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо розрахунку вартості відновлювального ремонту в порядку, встановленому законодавством в частині виконання оцінювачем вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У подальшому позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь 9 377 грн. 90 коп. невиплаченого страхового відшкодування, 3% річних у розмірі 184 грн., інфляційні у розмірі 197 грн. 50 коп., 2 103 грн. 01 коп. пені, 1 500 грн. витрат на проведення експертизи, судовий збір та 2 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 223 КПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Рено Кенго», н.з. НОМЕР_2 (а.с. 7).

10.11.17 у м. Дніпро по пр. Б. Хмельницького сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Рено Кенго», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.17 винною у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 (а.с. 6).

Між ОСОБА_2 і ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.06.17 (Поліс № АК/5689558) (далі - договір) (а.с. 42).

Відповідно до умов зазначеного договору ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого складає 100 000 грн., франшиза - 500 грн.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 43-44).

Відповідно до платіжного доручення № 450 від 05.02.18 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплатила 39 938 грн. 34 коп. (а.с. 22).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон)).

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з абз. 1 п. 22.1. ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону).

Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (п. 34.1. ст. 34 Закону).

Обґрунтовуючи правомірність своїх дій при визначенні суми страхового відшкодування, відповідач посилався на звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» від 19.12.17 № 1451, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженням автомобіля «Рено Кенго», н.з. НОМЕР_2 складає 40 438 грн. 34 коп. (а.с. 46-68).

Заперечуючи проти урахування зазначеного звіту, позивач вказав на те, що згідно з висновком судового експерта Дроздова Ю.В. від 20.12.17, який був складений останнім на його замовлення, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Рено Кенго», н.з. НОМЕР_2 з урахуванням фізичного зносу складає 49 816 грн. 24 коп. (а.с. 10-16).

При цьому, при складанні звіту судовий експерт Дроздова Ю.В. особисто оглянув його автомобіль, натомість при складанні звіту ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» експерт зазначеного товариства - ОСОБА_3 , особисто пошкоджений автомобіль не оглядав та склав звіт на підставі фотокарток.

На підтвердження факту того, що автомобіль судовим експертом ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» не оглядався, позивачем було надано лист ФОП « ОСОБА_4 » віл 03.10.18, відповідно до якого доступ до автомобіля «Рено Кенго», н.з. НОМЕР_2 , який перебував на ремонті в СТО ФОП « ОСОБА_4 » надавався представнику власника автомобіля ОСОБА_5 , судовому експерту Дроздову Ю.В., представнику асистуючої компанії Ярмолюку В.В. (а.с. 86).

Згідно з абз. 2 п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказів неможливості надання на огляд об`єкта дослідження - автомобіля «Рено Кенго», н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим, висновок був складений ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» без такого огляду, відповідачем не надано.

А тому суд приймає до уваги як належний доказ на підтвердження вартості заподіяної шкоди позивачу, пошкодженням його автомобіля, висновок судового експерта Дроздова Ю.В. від 20.12.17.

Оскільки відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 9 377 грн. 90 коп. недосплаченого страхового відшкодування.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За період з 06.02.18 по 03.10.18 позивачем нараховано пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 2 103 грн. 01 коп., а оскільки виплати страхового відшкодування у повному обсязі відповідачем не проведено, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Доказів того, що представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не з`явився у визначений строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, позивачем не надано, а тому правових підстав для стягнення 1 500 грн. витрат на проведення експертизи немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період з 06.02.18 по 03.10.18 позивачем нараховано 3 % річних у розмірі 184 грн. та інфляційні у розмірі 197 грн. 50 коп.

Оскільки відповідач прострочив виплату страхового відшкодування у повному обсязі, з нього на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 184 грн. та інфляційні у розмірі 197 грн. 50 коп.

Так як, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 705 грн.

Частинами 1 - 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На обґрунтування витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 2 500 грн. позивачем надано договір про надання професійної правничої допомоги № 15/05/18-1 від 15.05.18, укладеного між ОСОБА_1 і АО «Радник» (а.с. 24), розрахунок вартості адвокатського гонорару (а.с. 26); квитанцію про сплату вартості послуг адвоката у розмірі 2 500 грн. (а.с. 27).

Оскільки відповідачем не надано доказів неспівмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 2 500 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 133, 134, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, ст. ст. 3, 6, 22, 23, 26-1, 29, 33, 34, 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ) про стягнення страхового відшкодування, суми- задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 9 377 (дев`ять тисяч триста сімдесят сім) грн. 90 коп. недосплаченого страхового відшкодування, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 2 103 (дві тисячі сто три) грн. 01 коп., 3 % річних у розмірі 184 (сто вісімдесят чотири) грн. та інфляційні у розмірі 197 (сто дев`яносто сім) грн. 50 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 705 (сімсот п`ять) грн. судового збору та 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук