Справа № 309/936/22
Провадження № 2/309/196/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого-судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Грицак Я.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, посилаючись на те, що:

ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дитину ОСОБА_3 ;

-відповідач ОСОБА_2 відмовився звернутися із заявою до органу реєстрації актів цивільного стану про визначення походження дитини від батьків, які не перебувають у шлюбі між собою;

-вона звернулася до відділу РАЦСу Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) для проведення реєстрації народженої дитини, в результаті чого їй було видано свідоцтво про народження дитини, де в графі «батько» зазначено невідому особу;

-рішенням Хустського районного суду від 8 грудня 2021 року відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-відповідача нітрохи не цікавить його донька, її здоров`я та наявність у позивачки коштів на її утримання;

-відповідач є здоровою працездатною особою, працює в Словацькій Республіці,

звернулася з позовом до суду та просила: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 3500грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі 3000грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

25 липня 2022 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою /а.с.13-14,16,47/, в якій просила: позовну вимогу в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років залишити без розгляду; позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 3500грн. щомісячно, підтримала та просила розглянути справу в її відсутність та в відсутність позивачки.

Ухвалою Хустського районного суду від 25 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в частині позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, - залишено без розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача ОСОБА_6 подала до суду заяву /а.с.45-46/, згідно якої просила розглянути справу в її відсутність та в відсутність відповідача. Крім того, представником відповідача ОСОБА_6 було подано до суду відзив на позовну заяву /а.с.32-35/, в якому вказано, що:

-позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідач визнає частково;

-доводи позивачки про наявність у відповідача високих доходів та про працевлаштування відповідача в Словацькій Республіці ніякими доказами не підтверджені;

-у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, відсутністю постійного місця роботи та регулярних доходів відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі 3500грн.;

-також відповідач змушений підтримувати матеріально і свою матір, яка проживає разом з ним, є особою похилого віку та пенсіонеркою;

-відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки, представника позивачки, відповідача та представника відповідача, без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.7/, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні /а.с.5,8/. Батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був вказаний ОСОБА_7 /а.с.7/.

Рішенням Хустського районного суду від 8 грудня 2021 року відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; внесено зміни до актового запису №125 від 16 лютого 2021 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши в графі батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, змінивши з по-батькові дитини « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », прізвище та ім`я дитини залишено без змін /а.с.9-11,44/.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з ним в будинку зареєстрована та проживає, як член його сім`ї, - його мати ОСОБА_10 , 1953 року народження /а.с.37/.

Відповідно до ст.180 СК України: батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку /доходу/ платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку /доходу/ платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток /дохід/, і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.184 СК України: суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як зазначила позивачка у своєму позові: відповідач є здоровою працездатною особою, працює в Словацькій Республіці, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 3500грн. щомісячно, але ніяких доказів цих обставин суду не надала.

Представник відповідача у відзиві вказала, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, відсутністю постійного місця роботи та регулярних доходів відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі 3500грн.; також відповідач змушений підтримувати матеріально і свою матір, яка проживає разом з ним, є особою похилого віку та пенсіонеркою.

Крім того, ні позивачка, ні відповідач взагалі не вказали про інші обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів у відповідності до ст.182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року: батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Тобто, саме на батьках дитини лежить обов`язок забезпечувати дитину фінансово, тим самим створивши їй умови для забезпечення достатнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як вбачається зі ст.43 Конституції України: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення її гармонійного розвитку, суд прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини.

Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що:

-обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивачку;

-позивачка не надала суду ніяких доказів свого заробітку /доходу/;

-сторони мають малолітню дитину віком 1 рік;

-відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік»: для дітей віком до 6 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2022 року 2100грн.; з 1 липня 2022 року 2201грн.;

-мінімальний розмір аліментів на дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 1 липня 2022 року не може бути меншим, ніж 1100грн.50коп.;

-мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину віком до 6 років становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /тобто станом на день ухвалення судового рішення 2201грн./ і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку /доходу/ платника аліментів;

-позивачкою не надано суду жодних доказів того, що відповідач має достатній заробіток для того, щоб сплачувати аліменти в розмірі по 3500грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття /як вона просить стягнути з відповідача на свою користь/;

-відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів недостатності /достатності/ свого заробітку /доходу/,

суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід задовольнити частково у твердій грошовій сумі - в розмірі 2200грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду ніяких причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 2200грн. щомісячно, не встановлено.

Посилання відповідача на ту обставину, що він проживає разом з матір`ю ОСОБА_10 , 1953 року народження /а.с.37/, не може являтись тією обставиною, яка б звільняла останнього від обов`язку надання достатнього матеріального забезпечення своєї неповнолітньої доньки. Матір позивача, виходячи з її віку, повинна отримувати пенсію за віком. Крім того, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що його матір знаходиться на його утриманні чи потребує додаткового утримання з його сторони.

Суд також вважає, що надана відповідачем в якості доказу довідка №191/02-22 від 06.06.2022 Нанківського старостинського округу, згідно якої він ніде не працює, постійного місця роботи не має згідно трудової книжки НОМЕР_1 /а.с.36/, не є належним доказом, яка б звільняла останнього від обов`язку надання достатнього матеріального забезпечення своєї неповнолітньої доньки.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992грн.40коп., від сплати якого позивачка звільнена.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.12, 13, 81, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355, 430 ЦПК України, ст.180-182, 184 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік», Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 / до ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП, номер та серія паспорта невідомі/ про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2200грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 992грн.40коп..

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Повне судове рішення складено 1 серпня 2022 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.