Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1578/22

номер провадження 2/695/861/22

12 серпня 2022 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради про повернення відумерлого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом, в якому просить:

-повернути в натурі ОСОБА_1 від Золотоніської міської ради квартиру за АДРЕСА_1 , припинивши право власності територіальної громади м. Золотоноша Черкаської області в особі Золотоніської міської ради на вказану квартиру;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 матері позивача, відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема входить спірна квартира. Єдиним спадкоємцем за законом є позивач, який прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що також підтверджується рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.02.2022 у справі № 695/714/21. Однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, оскільки на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.05.2021 у справі № 695/453/21 спірна квартира визнана відумерлою та передана у власність територіальної громади м. Золотоноша Черкаської області в особі Золотоніської міської ради. Посилаючись на те, що чинне законодавство не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцем свого права вимоги до територіальної громади, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою від 06.07.2022 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з розгляду даної справи.

Позивач у підготовче судове засідання з розгляду даної справи, яке призначено на 12.08.2022 не прибув, явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Згідно з наданою перед початком судового засідання заявою від 12.08.2022 представник позивача просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, за виключенням вимог про стягнення судових витрат з відповідача (судового збору та витрат на правничу допомогу).

Відповідач у підготовче судове засідання явку свого представника також не забезпечив, надавши перед початком судового засідання клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника, позовні вимоги визнає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, та визнається сторонами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.05.2022, виданого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В., спадкова справа № 104/2021, зареєстровано в реєстрі за № 120.

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.04.2005, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу Сахно В.І., зареєстровано в реєстрі за № 1108, ОСОБА_2 належала квартира номер АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого Золотоніським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 07.08.2018, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 07.08.2018 складено відповідний актовий запис № 225.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.05.2021 у справі № 695/453/21, яке набрало законної сили 11.06.2021 заяву Золотоніської міської ради про визнання спадщини відумерлою задоволено: визнано спадщину: квартиру АДРЕСА_2 , що відкрилася після смерті ОСОБА_2 відумерлою; передано у власність територіальної громади м. Золотоноша Черкаської області в особі Золотоніської міської ради квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.02.2022 у справі № 695/714/21, яке набрало законної сили 17.03.2022 заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Золотоніська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задоволено повністю: встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживав з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою державного нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Першої Золотоніської державної нотаріальної контори Чуй Н.В. від 03.06.2022 №. 83/02-14 відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру, яка належала померлій ОСОБА_2 , оскільки відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна спірної квартири встановлено, що вказана квартира не належить померлій ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що чинне законодавство не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцем свого права вимоги до територіальної громади, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Частиною першою статті 4 ЦПК України надано право кожній особі в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до з ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу, зокрема, може бути визнання права (п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України).

Згідно з ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Частиною другою статті 1280 ЦК України передбачено, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що для повернення відумерлого майна в порядку ч.2 ст.1280 ЦК не вимагається попереднє скасування судового рішення про визнання спадщини відумерлою. Право на захист спадкових прав шляхом подання позову про повернення відумерлого майна реалізується спадкоємцем у зв`язку з набуттям територіальною громадою права власності на спірне майно. У разі скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою, повернення такого майна відбудеться в порядку повороту виконання судового рішення, а не на підставі механізму, закріпленого в ч.2 ст.1280 ЦК. Процесуальний закон обмежує подання заяви про поворот виконання строком позовної давності. Напроти строк, протягом якого спадкоємець має право вимагати передання відумерлого майна в натурі, законом не обмежений.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 у справі № 1-25/2011, поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та в подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, поворот виконання застосовується щодо сторін саме виконавчого провадження. Проте право власності на відумерле майно набувається територіальною громадою на підставі судового рішення про визнання без застосування процедури примусового виконання. Відтак, територіальна громада, спадкодавець, спадкоємці не є сторонами виконавчого провадження.

Внаслідок скасування рішення суду про визнанні спадщини відумерлою відпаде правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину.

Разом з тим, закон не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцем свого права вимоги до територіальної громади.

Таким чином, для пред`явлення спадкоємцем позову про повернення відумерлого майна не вимагається попереднє скасування рішення суду про визнання такого майна відумерлим. У протилежному випадку фактично нівелюється можливість застосовування спадкоємцем спеціального способу захисту, визначеного у ч.2 ст.1280 ЦК України.

Частиною третьою ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року по справі № 205/2102/19-ц, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За положеннями ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.02.2022 у справі № 695/714/21, яке набрало законної сили 17.03.2022 заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Золотоніська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задоволено повністю: встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживав з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2022, виданого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В., спадкова справа № 104/2021, зареєстровано в реєстрі за № 120, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано зазначено свідоцтво складається з квартири АДРЕСА_4 .

Тобто все вищезазначене свідчить про те, що позивач прийняв спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в установленому законом України порядку.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 встановлено, що, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою державного нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Першої Золотоніської державної нотаріальної контори Чуй Н.В. від 03.06.2022 №. 83/02-14 відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру, яка належала померлій ОСОБА_2 , оскільки відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна спірної квартири встановлено, що вказана квартира не належить померлій ОСОБА_2 .

Таким чином на підставі викладеного вище, враховуючи, що спірне нерухоме майно увійшло до складу комунальної власності, воно збереглося і може бути передано спадкоємцеві, та беручи до уваги, що передача спадкового майна спадкоємцеві припиняє його статус відумерлої спадщини та право власності територіальної громади на це майно, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому даний позов належить задовольнити повністю.

Керуючись ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Золотоніської міської ради (19702, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Садовий проїзд, 8, ідентифікаційний код 26536152) про повернення відумерлого майна задовольнити повністю.

Повернути в натурі ОСОБА_1 від Золотоніської міської ради квартиру за АДРЕСА_1 , припинивши право власності територіальної громади м. Золотоноша Черкаської області в особі Золотоніської міської ради на вказану квартиру.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 22.08.2022.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська