ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4360/22 Справа № 199/3499/20 Суддя у 1-й інстанції - ПОДОРЕЦЬ О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА
26 липня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого Куценко Т.Р.,
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря Заворотного К.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою
адвоката Коваля Олександра Юрійовича -
представника боржника ОСОБА_1 ,
на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , на рішення, дії (бездіяльність) якого оскаржується Немишлянський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), державний виконавець Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Рудна Ірина Сергіївна, стягувач ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця, скасування розрахунку заборгованості та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по аліментам, -
В лютому 2022 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Рудна Ірина Сергіївна щодо нездійснення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів, які стягуються з нього за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2020 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 червня 2020 року до повноліття дитини, з підстав того, що у січні 2022 року ним подано державному виконавцю докази сплати коштів в рахунок аліментів стягувачу 10 квітня 2021 року на суму 3000 грн., 19 квітня 2021 року на 1000 грн., 24 травня 2021 року на суму 4500 грн., 15 липня 2021 року на суму 3000 грн., 02 жовтня 2021 року на суму 2200 грн., 15 листопада 2021 року на суму 2000 грн., 27 листопада 2021 року на суму 1500 грн., 30 грудня 2021 року на суму 7000 грн., які державним виконавцем частково не враховані, зокрема платежі за 10 квітня 2021 року на суму 3000 грн., 19 квітня 2021 року на 1000 грн., 24 травня 2021 року на суму 4500 грн., 15 липня 2021 року на суму 3000 грн., які були ним перераховані стягувачу через мобільний додаток без зазначення призначення платежу, вважаючи ці кошти сплатою аліментів, а не додаткових витрат на дитину, не маючи можливості сплатити ці кошти безпосередньо на банківський рахунок стягувача у зв`язку із неповідомленням нею банківських реквізитів, в якій просив суд:
- визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , складений головним державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Рудною І.С. в рамках виконавчого провадження № 65752441;
- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рудної І.С. щодо неврахування при здійсненні розрахунку заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 65752441 платежів від 10 квітня 2021 року на суму 3000,00 грн., від 19 квітня 2021 року на суму 1000,00 грн., від 24 травня 2021 року на суму 4500,00 грн., від 15 липня 2021 року на суму 3000,00 грн.;
- зобов`язати головного державного виконавця Рудну І.С. або іншу посадову особу Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) здійснити перерахунок заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 65752441 з урахуванням платежів від 10 квітня 2021 року на суму 3000,00 грн., від 19 квітня 2021 року на суму 1000,00 грн., від 24 травня 2021 року на суму 4500,00 грн., від 15 липня 2021 року на суму 3000,00 грн.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2022 року в задоволенні скарги відмовлено повністю /а.с. 42-45/.
Не погоджуючись зі вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що дане судове рішення є незаконним, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права /а.с. 48-53/.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2020 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02 червня 2020 року до повноліття дитини, на виконання якого 10 серпня 2020 року видано виконавчий лист.
Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рудною І.С. від 15 червня 2021 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом виданим Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 10 серпня 2020 року №199/3499/20.
До головного державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рудна І.С. 05 січня 2022 року адвокатом Коваль О.Ю. в інтересах боржника ОСОБА_1 подано клопотання щодо того, що боржник сплачує аліменти у добровільному порядку з проханням врахувати наступні платежі в рахунок сплати аліментів - 10 квітня 2021 року на суму 3000,00 грн., 19 квітня 2021 року на суму 1000,00 грн., 24 травня 2021 року на суму 4500,00 грн., 15 липня 2021 року на суму 3000,00 грн.
За розрахунком заборгованості по аліментам, складеним головним державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рудна І.С. №3656 від 12 січня 2022 року судом першої інстанції встановлено наявність заборгованості по аліментам в рамках виконавчого провадження №65752441, яка станом на 01 січня 2022 року, яка становить 36 533,51 грн.
Із наданого розрахунку вбачається, що сума аліментів до сплати у квітні 2021 року складає 2941,50 грн., у травні 2021 року 2918,50 грн. та у липні 2021 року 3093,50 грн.
Відповідно дост. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зіст. 18 ЦПК Українисудові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
В силу ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до частини першої статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
У частинах першій, третій та восьмій статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Статтею 195 СК України встановлено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу). Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Відповідно до ч.ч. 4,8 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Судом першої інстанції з матеріалів справи встановлено, що на підтвердження доказів сплати аліментів скаржник ОСОБА_1 надав виписки Акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України», з яких вбачається, що 10 квітня 2021 року та 19 квітня 2021 року з картки відправника НОМЕР_1 на картку одержувача НОМЕР_2 перераховано 3000,00 грн. та 1000,00 грн. відповідно (а.с.15,16).
Листом Акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» від 30 грудня 2021 року підтверджується, що у мобільному додатку «ОЩАД 24/7» при здійснення переказу з картки на картку відсутня функція «призначення платежу» (а.с.17).
24 травня 2021 року з картки платника ОСОБА_1 в АТ «Райффайзен Банк» НОМЕР_3 на картку отримувача НОМЕР_4 перераховано 4500,00 грн. (а.с.18).
15 липня 2021 року з картки платника ОСОБА_1 в АТ «Райффайзен Банк» НОМЕР_3 на картку отримувача НОМЕР_5 перераховано 3000,00 грн. (а.с.19).
Листом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» від 30 грудня 2021 року підтверджується, що при здійснення переказу з картки на картку відсутня функція «призначення платежу» (а.с.20).
Із наданих суду сторонами стріншотів з переписки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з Viber, на що посилалися і скаржник, і стягувач в суді першої інстанції, судом встановлено, що картковий рахунок НОМЕР_5 відкрито на імя ОСОБА_3 , на який 15 липня 2021 року було перераховано грошові кошти в сумі 3000,00 грн.
У переписці ОСОБА_1 зазначає про сплату аліментів за рішенням суду, тоді як ОСОБА_4 зазначає про додаткові витрати на дитину та наполягання на сплаті ОСОБА_1 коштів за цими витратами, з чим повністю погоджується і колегія суддів.
Разом з цим, судом першої інстанції зазначено, що відповідно до п. п. 3,4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у разі, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Судом першої інстанції також встановлено, що доказів надання ОСОБА_1 після відкриття виконавчого провадження 15 червня 2021 року державному виконавцю квитанції (або їх копії) від 10 квітня 2021 року, 19 квітня 2021 року та від 24 травня 2021 року, а квитанцію від 15 липня 2021 року не пізніше наступного робочого дня після сплати для перерахування аліментів, суду не надавалось, як і не надано таких доказів і при розгляді апеляційної скарги, натомість, ОСОБА_1 через свого представника з клопотанням щодо врахування цих квитанцій звернувся лише 05 січня 2022 року, тобто з пропуском встановленого діючим законодавством строку, з чим погоджується і колегія суддів.
У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року в справі № 642/6906/16-ц викладений правовий висновок, що відсутність інших грошових зобов`язань між стягувачем та боржником, відсутність відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником, а також неможливість зазначення призначення платежу "добровільна сплата аліментів" у таких грошових переказах в сукупності можуть свідчити про добровільне виконання боржником свої обов`язків.
Водночас, суд першої інстанції вірно враховує, що розмір коштів, які надходили на карткові рахунки ОСОБА_2 , які за встановленими судом обставинами, з якими погоджується колегія суддів, є додатковими витратами на дитину та не відповідає розміру щомісячних платежів, які боржник повинен був здійснювати на виконання зазначеного вище рішення суду.
Також ОСОБА_1 не надавалось доказів за який саме період, як він зазначає на виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів, ним сплачувалися зазначені кошти.
Доказів того, що 1/4 частина доходу ОСОБА_1 для сплати аліментів визначених рішенням суду у квітні та в травні 2021 року складала 4000,00 грн. (квітень 2021 року) та 4500,00 грн. (травень 2021 року), суду також не надано.
Враховуючи встановлені обставини та з урахуванням наданих доказів, досліджених судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність тверджень ОСОБА_1 як в суді першої інстанції, так і при розгляді апеляційної скарги, про те, що 10 квітня 2021 року, 19 квітня 2021 року, та 24 травня 2021 року ним сплачувались грошові кошти на виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2020 року, натомість вірно встановлено, що в зазначені дати він сплачував кошти саме на додаткові витрати утримання спільної зі стягувачем ОСОБА_2 дитини, що узгоджується з наданою перепискою, якій вірно надано оцінку судом першої інстанції, з чим повністю погоджується і колегія суддів, а тому в діях державного виконавця Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рудної І.С. з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів та незарахування сум, сплачених у зазначені вище дати в рахунок аліментів, колегією суддів, як і судом першої інстанції, не встановлено неправомірності та відсутні правові підстави і для зобов`язання державного виконавця здійснювати дії з приводу зарахування цих сум в рахунок погашення заборгованості по аліментам.
Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів, надав належну правову оцінку та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги.
З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності судового рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для його скасування, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.
керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу адвоката Коваля Олександра Юрійовича - представника боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко М.О. Макаров