ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/6411/21 Головуючий у І інстанції Ус О.В.
Номер провадження 22-ц/819/324/22 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Радченка С.В.,

розглянувши у місті Херсоні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу адвоката Резуненка Дениса Сергійовича від імені ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області, ухваленого 24 листопада 2021 року під головуванням судді Ус О.В. та складенням повного тексту 06 грудня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання та припинення права власності в порядку поділу майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позову

У позові від 20 квітня 2021 року ОСОБА_2 просила:

-визнати квартиру АДРЕСА_1 , придбану згідно договору купівлі-продажу квартири від 21 серпня 2008 року, витягу з Державного реєстру правочинів № 6408696 від 21 серпня 2008 року, витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 19982876 від 22 серпня 2008 року та кімнату № НОМЕР_1 загальною площею 24,3 кв.м, житловою площею 24,3 кв.м у будинку АДРЕСА_2 , приміщення № IV загальною площею 13,0 кв.м, приміщення № V загальною площею 1,5 кв.м, приміщення № VI загальною площею 1,3 кв.м, приміщення № VII загальною площею 1,5 кв.м, приміщення № VIII загальною площею 10,6 кв.м, приміщення загального користування згідно договору купівлі-продажу кімнати від 20 жовтня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі № 3855 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 71306214 від 25 жовтня 2016 року спільною сумісною власністю подружжя;

-визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку кімнати № 22 загальною площею 24,3 кв.м, житловою площею 24,3 кв.м у будинку АДРЕСА_2 , приміщення № IV загальною площею 13,0 кв.м, приміщення № V загальною площею 1,5 кв.м, приміщення № VI загальною площею 1,3 кв.м, приміщення № VII загальною площею 1,5 кв.м, приміщення № VIII загальною площею 10,6 кв.м;

-вирішити питання щодо стягнення судових витрат з відповідача, орієнтований розмір яких визначений в 10000 гривень.

Підстави та обґрунтування позову

Посилалася на те, що 24 травня 1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають повнолітніх дітей, які з ними не проживають, на даний час позовна заява про розірвання шлюбу між сторонами перебуває на розгляді у Херсонському міському суді Херсонської області, під час шлюбу сторонами згідно договору купівлі-продажу від 21 серпня 2008 року було придбано квартиру АДРЕСА_3 житловою площею 27,8 кв.м, загальною площею 48,7 кв.м, згідно договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2016 року кімнату АДРЕСА_4 загальною площею 24,3 кв.м, житловою площею 24,3 кв.м, , приміщення № ІV загальною площею 13,0 кв.м, приміщення № V загальною площею 1,5 кв.м, приміщення № VI загальною площею 1,3 кв.м, приміщення № VII загальною площею 1,5 кв.м, приміщення № VIII загальною площею 10,6 кв.м загального користування, вважає вказане майно спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає поділу між сторонами в рівних частках.

Зміна підстав позову

23 червня 2021 року адвокат Петрова О.О. від мені ОСОБА_2 подала заяву про зміну підстав позову, у якій просила:

-визнати зазначені вище квартиру АДРЕСА_3 та кімнату АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на кімнату АДРЕСА_4 ;

-припинити право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3 ;

-визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

-стягнути судові витрати з відповідача.

Підстави та обґрунтування зміни позову

Посилалася на те, що 24 травня 1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, під час шлюбу сторонами було придбано зазначене нерухому майно на підставі договорів купівлі-продажу, вважає, що вказане майно є спільною сумісною власністю, яке підлягає поділу між сторонами, проте розмір належних сторонам часток не дозволяє виокремити кожному із них ізольовані приміщення без завдання шкоди спільному майну, спірна квартира та кімната у гуртожитку не є подільними, тому вважала наявними передбачені п. 2) ч. 1 ст. 365 ЦК України підстави для припинення права власності, крім того між сторонами існують неприязні стосунки, у зв`язку з чим спільне володіння та користування спірною квартирою є неможливим, що є підставою для застосування п. 3) ч. 1 ст. 365 ЦК України, також вбачала наявними підстави для припинення права власності відповідача за п. 4) ч. 1 ст. 365 ЦК України, оскільки за довідкою Відділу реєстрації проживання фізичних осіб Херсонської міської ради № 16-14/7805 від 15 червня 2021 року місце проживання позивачки зареєстроване у квартирі АДРЕСА_3 , згідно акту про проживання № 73 від 22 червня 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Михайлівська 28» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають у квартирі АДРЕСА_3 з 2010 року по даний час, при цьому саме позивачка займалася оплатою за комунальні послуги, її номер телефону зареєстрований у всіх комунальних службах для подання показників лічильників, будь-які особи, інтересам яких могло бути завдано шкоди з припиненням права власності відповідача, відсутні, натомість позивачка має двох повнолітніх дітей без власного житла та проживають з нею, у зв`язку з чим вважає, що доцільно передати у власність ОСОБА_2 саме квартиру АДРЕСА_3 , оскільки діти сторін знаходяться у неприязних стосунках з відповідачем, позивачкою попередньо буде внесено на депозитний рахунок суду вартість частки відповідача у праві власності на спірну квартиру.

23 листопада 2021 року адвокатом Петровою О.О. від імені позивачки ОСОБА_2 подано заяву про стягнення судових витрат у сумі 37518,5 гривні, які складають 27000 гривень витрат на правову допомогу на підставі договору від 25 травня 2021 року та додаткової угоди до нього від цього ж числа, а також акту прийому-передачі наданих послуг від 23 листопада 2021 року, та 10518,5 гривні витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи на підставі квитанції від 02 червня 2021 року.

Позиція сторони відповідача у справі

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Резуненко Д.С. в письмових поясненнях від 16 листопада 2021 року заперечував наявність законних підстав для позбавлення права власності на вказане вище нерухоме майно та вважав належними до задоволення лише вимоги в частині визнання права власності за кожною із сторін на частин спірних квартири та кімнати.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2021 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 03 грудня 2021 року про виправлення описки, позов задоволено частково, ухвалено провести поділ майна подружжя:

-визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним на 1/2 ідеальної частки квартири АДРЕСА_3 та кімнати АДРЕСА_4 .

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1334,45 гривні, витрати, що пов`язані із залученням експерта у розмірі 5259,25 гривні, витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірів 13500 гривень, всього у розмірі 20093,70 гривні.

В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Мотиви суду першої інстанції

Суд прийшов до висновку, що у даній справі позивачка посилається на неподільність майна, за висновком експерта спірна квартира є неподільною, питання щодо поділу кімнати в гуртожитку предметом розгляду експерта не було, належних та допустимих доказів в обґрунтування твердження позивачки щодо неможливості спільного володіння і користування майном не надано, частки сторін у квартирі є рівними, належна відповідачу частка у спільному нерухомому майні не є незначною, останній виявив бажання користуватися квартирою та відмовився від отримання грошової компенсації замість своєї частки, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для припинення права власності ОСОБА_1 на квартиру та необхідності поділу майна сторін, також суд не встановив істотних обставин для збільшення частки будь-кого із сторін у спільному майні подружжя, прийнявши до уваги, що вартість квартири значно різниться з вартістю кімнати в гуртожитку, як і умови для проживання в них, визначення одному з подружжя без його згоди нерухомості з меншими умовами комфорту є несправедливим, сторонами не заявлено вимог про визначення порядку користування квартирою, спірна нерухомість набута сторонами за час шлюбу і є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділити майно в натурі неможливо, з врахуванням ст. 141 ЦПК України суд стягнув з відповідача на користь позивачки судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Вимоги апеляційної скарги

У апеляційній скарзі адвокат Резуненко Д.С. від імені ОСОБА_1 просив рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат, пов`язаних із залученням експерта, та витрат на правничу допомогу адвоката скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору змінити, зменшивши розмір стягнення судового збору з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 до 667,23 гривні.

Підстави та обґрунтування апеляційної скарги

Посилався на те, що рішення суду в частині стягнення судових витрат є незаконним та необґрунтованим, оскільки при стягненні з відповідача судового збору у розмірі 1334,45 гривні суд першої інстанції не врахував, що позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені лише в тій частині, у якій відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, у поданих до суду письмових поясненнях від 08 листопада 2021 року відповідач визнав позов в частині права власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частки у спірному майні за кожним, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд першої інстанції повинен був повернути позивачці сплачений судовий збір у розмірі 667,23 гривні та стягнути з ОСОБА_1 667,23 гривні, а не 1334,45 гривні, при стягненні з ОСОБА_1 витрат на проведення оціночно-будівельної експертизи суд першої інстанції не врахував, що вказана експертиза була проведена за заявою позивачки виключно для того, щоб на підставі ст. 365 ЦК України позбавити ОСОБА_1 права власності на його частку у квартирі АДРЕСА_3 , сплативши йому відповідну грошову компенсацію, однак у цій частині позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено, стягнення з ОСОБА_1 половини цих витрат проведено з порушенням ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при стягненні витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції не врахував, що усупереч положенням ч. 9 ст. 83 ЦПК України позивачка направила на адресу відповідача докази понесених нею судових витрат на правничу допомогу не заздалегідь, а лише за день до ухвалення судового рішення 23 листопада 2021 року, заяву представника позивачки про стягнення судових витрат разом із додатками відповідач отримав лише 21 грудня 2021 року, майже через місяць після ухвалення рішення суду, отже на момент ухвалення рішення відповідач був позбавлений можливості надати свої заперечення з цього приводу, крім того суд першої інстанції не врахував, що розмір заявлених позивачкою судових витрат не є співмірним із складністю даної справи відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір компенсації витрат на правничу допомогу, яку визначив суд першої інстанції, є значно завищеним, не відповідним складності справи, об`єму складених адвокатом позивачки процесуальних документів, обсягу поданих документів та доказів, суд першої інстанції задовольнив вимоги позивачки лише в частині визначення ідеальних часток кожного з подружжя, при цьому у цій частині ОСОБА_1 визнав позовні вимоги, справа в частині визначення ідеальних часток кожному із подружжя є незначної складності, п. 1 договору про надання правової допомоги від 25 травня 2021 року між ОСОБА_2 та адвокатом Петровою О.О. охоплює невизначену кількість судових справ, у якій адвокат Петрова О.О. здійснює представництво ОСОБА_2 , у свою чергу ні договір від 25 травня 2021 року, ні додаткова угода № 1 від 25 травня 2021 року, ні акт № 1 прийому-передачі наданих послуг від 23 листопада 2021 року не містять будь-яких посилань на дану справу, тому неможливо ідентифікувати, чи має будь-яке відношення договір про надання правової допомоги від 25 травня 2021 року до вказаної справи, згідно акту приймання-передачі наданих послуг вартість години роботи адвоката становить 1500 гривень/година, проте договором про надання правової допомоги з додатками вартість години роботи адвоката не була обумовлена, відповідно до акту приймання-передачі адвокатом на представництво у справі було витрачено 18 годин, однак на що був витрачений вказаний час у акті не конкретизовано, фактично по справі було два судових засідання, одне в рамках підготовчого провадження, інше розгляд по суті, загальна тривалість вказаних судових засідань не перевищує 1,5 години, договір про надання правової допомоги був укладений 25 травня 2021 року, позовну заяву від 19 квітня 2021 року адвокат Петрова О.О. не складала, акт приймання-передачі наданих послуг був складений 23 листопада 2021 року, розгляд справи по суті відбувся 24 листопада 2021 року, вказаний акт не може охоплювати послуги адвоката, пов`язані із участю у судовому засіданні 24 листопада 2021 року, у позовній заяві ОСОБА_2 було зазначено, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних із розглядом даної справи складає 10000 гривень, що є істотно меншим, ніж зазначено позивачкою у заяві про стягнення судових витрат, при винесенні рішення суд першої інстанції повинен був застосувати ч. 4 ст. 141 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві адвокат Петрова О.О. від імені ОСОБА_2 вважала її такою, що задоволенню не підлягає, оскільки під час розгляду справи у суді першої інстанції позивачкою було сплачено 2668,90 гривні судового збору, 10518,50 гривні за проведення судової експертизи, 27000 гривень за отримання професійної правничої допомоги, рішенням суду з відповідача на користь позивачки стягнуто 1/2 частину усіх понесених позивачкою судових витрат у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, так як позовні вимоги в новій редакції відповідач та його представник не визнали, твердження про обов`язок суду повернути судовий збір за рахунок державного бюджету не знаходить свого підтвердження, умовами договору про надання правової допомоги від 25 травня 2021 року передбачено, що вартість послуг щодо інтересів у суді складає 27000 гривень, жодної умови щодо погодинної оплати послуг адвоката договір не містить, акт приймання-передачі виконаних робіт від 24 листопада 2021 року містить посилання на номер справи, у його п. 2 зазначено, що вартість отриманих послуг складає 27000 гривень (гонорар за виконану роботу), підставою для представництва у справі № 766/6242/21 був договір про надання правової допомоги від 25 травня 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Саміт», розмір гонорару складав 3000 гривень, по закінченню розгляду справи 08 червня 2021 року був укладений відповідний акт приймання-передачі виконаних робіт, орієнтовний розмір судових витрат у сумі 10000 гривень було заявлено у первісній редакції позову, так як він містив вимоги про класичний поділ майна подружжя, що відноситься до нескладних справ, у зв`язку із зміною підстав позову, з урахуванням складання фактично нової позовної заяви, організації проведення судової експертизи, збору нових доказів, організацією зарахування коштів на депозитний рахунок суду та надання цих доказів, консультування позивачки у телефонному режимі та при особистих зустрічах, участю у трьох судових засіданнях, одне із яких не відбулося за клопотанням представника відповідача, значно збільшилася складність справи, що потягнуло за собою і збільшення розміру судових витрат, у тому числі і на оплату професійної правничої допомоги.

Правова позиція апеляційного суду

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині вирішення питання про відшкодування судових витрат та лише в цій частині перевіряється судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, такі витрати за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, їх розмір, в тому числі витрати на сплату гонорару адвокату за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, також поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо, та дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст. 142 цього Кодексу у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Стороною відповідача у справі в письмових поясненнях дійсно було визнано позов в частині визнання за позивачкою права власності на половину кожного із спірних житлових приміщень, проте з цього приводу відповідна ухвала судом першої інстанції не постановлялася, отже питання повернення частини сплаченого судового збору сторонами належним чином не порушувалося та судом не вирішувалося, передбачені законом підстави для задоволення вимог апеляційної скарги щодо зміни розміру стягнення судового збору з позивача в порядку ст. 142 ЦПК України відсутні.

Разом з тим судом першої інстанції було фактично задоволено лише вимоги позову редакції від 20 квітня 2021 року, матеріали справи не містять даних щодо витрат на правову допомогу позивачки при його подачі, договір про надання правової допомоги з адвокатом Петровою О.О. позивачкою було укладено тільки 25 травня 2021 року, подані за допомогою даного адвоката зміни до позовних вимог з наданим на їх обґрунтування експертним висновком не знайшли свого об`єктивного підтвердження та не були задоволені судом, у зв`язку із відмовою суду у задоволенні змінених позовних вимог передбачені законом підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодування позивачці цієї частини судових витрат, які складають витрати на правову допомогу та на проведення експертизи, відсутні, апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Резуненка Дениса Сергійовича від імені ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2021 року в частині задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних із залученням експерта 5259,25 гривні та витрат на правову допомогу 13500 гривень скасувати, ОСОБА_2 у задоволенні даних вимог відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2) ч. 3 ст. 389 ЦПК України, її повний текст буде складено протягом п`яти днів.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2022 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.А. Кузнєцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ С.В. Радченко