головуючий у суді І інстанції Майбоженко А.М.
провадження № 22-ц/824/1556/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та її матері, визначення способу участі батька у вихованні дитини, визначення розміру аліментів, врахування понесених витрат на лікування дитини та оплату житлово-комунальних послуг

та за об`єднаним позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та додаткових витрат, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд:

визначити місце реєстрації та проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

визначити графік спілкування малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 наступним чином: ОСОБА_3 проводить кожну суботу разом із батьком, ОСОБА_2 та передбачити можливість щорічної відпустки строком до трьох тижнів щорічно, особисті побачення з дитиною та щорічна відпустка проводяться без участі ОСОБА_1 ;

визначити розмір аліментів відповідно до частини 5 статті 183 СК України, які мають бути сплачені ОСОБА_2 на користь дитини ОСОБА_3 та визначити порядок їх сплати шляхом відкриття банківського рахунку на ім`я ОСОБА_3 та здійснення будь-яких платежів виключно безготівково;

включити додатково до розміру аліментів оплату медичного обслуговування малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у мережі клінік «Kinder Klinik» до досягнення ним повноліття, за програмою « Здорове дитинство з Kinder Klinik» на суму 11 350 грн у рік;

включити додатково до розміру аліментів оплату комунальних послуг за квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином, відмовляється від усіх пропозицій з боку позивача щодо участі у розвитку навчанні дитини, відмовляється від грошових коштів для розвитку дитини.

Позивач, зацікавлений у тому, щоб дитина зростала в нормальних умовах при нормальній психологічній та фінансовій забезпеченості і бажає брати участь у вихованні дитини.

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , у якому, уточнивши позовні вимоги, просила суд:

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 19 210 грн щомісячно від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за минулий період, починаючи з листопада 2019 року з урахуванням індексації;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання суму 8 296 грн від дня розірвання шлюбу протягом трьох років;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 121 849 грн 30 коп.

Позов обґрунтований тим, що після припинення шлюбних відносин ОСОБА_2 матеріально дитину не утримує, коштів не надає. Дитина хворіє, потребує спеціального лікування та харчування, а також домашнього догляду. У зв`язку з цим ОСОБА_1 позбавлена можливості працювати і продовжила відпустку по догляду за дитиною. Позивачем понесено додаткові витрати на дитину у розмірі 121 849 грн 30 коп., які повністю мають бути стягнуті з відповідача, оскільки позивач не працює.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визначено способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 у такому порядку:

З метою підготовки дитини до зустрічей з батьком, провести попередні зустрічі дитини, батька та матері з психологом Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб;

Протягом перших двох місяців проводити зустрічі дитини з батьком в присутності психолога Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб один раз на тиждень протягом двох годин;

Протягом третього місяця:

- зустрічі дитини з батьком в присутності психолога Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб двічі на місяць;

- у першу та третю суботу місяця з 10:00 год. до 12:00 год., без присутності матері дитини.

Протягом четвертого - шостого місяців:

- у першу та третю суботу і другу та четверту неділю місяця з 10:00 год до 12:00 год., без присутності матері дитини;

- у разі потреби зустрічі з психологом Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб ;

Надалі:

- у першу та третю суботу і другу та четверту неділю місяця з 10:00 год. до 14:00год.;

- спільний відпочинок у літній період шкільних канікул протягом п`ятнадцяти днів (за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та за згодою дитини).

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 у розмірі 6 500 грн щомісячно, починаючи стягнення з 14 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення дитиною - ОСОБА_3 шести років у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 14 січня 2021 року і до 26 лютого 2022 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року в частині її позовних вимог та в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_2 судового збору та ухвалити нове судове рішення у цій частині, яким задовольнити її позовні вимоги за об`єднаним позовом у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення за позовними вимогами за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Також, апелянт посилається на те, що дії ОСОБА_2 спрямовані на порушення прав дитини на життя, здоров`я та гідність. Судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини відкриття кримінальних справ, а також безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребуванні інформації про доходи відповідача.

Судом першої інстанції не обґрунтовано визначення розміру аліментів на дитину у сумі 6 500 грн та аліментів на ОСОБА_1 у розмірі 1 000 грн, не враховано стан здоров`я, інтереси дитини, те, що ОСОБА_1 не має можливості отримувати самостійний дохід у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний дохід за дитиною, а також дату початку стягнення аліментів - 14 січня 2021 року.

Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимоги про стягнення аліментів за минулий час, оскільки неповно дослідив наявні докази, а також перевищив позовні вимоги відповідача щодо витрат на лікування дитини.

Додаткові витрати на дитину викликані обставинами, які передбачені статтею 185 СК України та пов`язані зі здоров`ям дитини (відвідування басейну, логопеда, придбання ліків, одягу), що підтверджується планом спостереження, затвердженого ЛКК, що безпідставно не враховано судом першої інстанції як додаткові витрати, що викликані особливим обставинами (хворобою). ОСОБА_2 приховував свої доходи з метою заниження суми аліментів.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивований тим, що судом першої інстанції правильно встановлено, що між сторонами складися вкрай негативні взаємовідносини. Досудове розслідування у кримінальних провадженнях здійснюється за фактом та жодній особі не повідомлено про підозру. Судом першої інстанції не відмовлено у задоволенні клопотання апелянта про витребування доказів, а запропоновано відповідачу надати такі докази добровільно, що і було виконано відповідачем, що підтверджується матеріалами справи. В оскаржуваному рішенні обґрунтовано підстави відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення розміру аліментів, а саме: 10 прожиткових мінімумів. У матеріалах справи відсутні докази вжиття ОСОБА_1 заходів щодо одержання аліментів. ОСОБА_2 намагався та до теперішнього часу намагається направити своєму сину грошові кошти через ОСОБА_1 , однак вона відмовляється отримувати таку допомогу для сина. Позивачем не доведено, що усі додаткові витрати понесені саме на дитину. Аліменти на дитину правомірно присуджені з дня пред`явлення позову - 14 січня 2021 року.

Також ОСОБА_2 заявлене клопотання про долучення до матеріалів справи доказів його звернення до ОСОБА_1 з проханням надати можливість зустрітися з дитиною, а також направлення аліментів відповідно до рішення суду. Указані докази отримані ОСОБА_2 після ухвалення оскаржуваного рішення суду, а тому не могли бути долучені до суду першої інстанції.

Оскільки рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року у частині позовуОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та її матері, визначення способу участі батька у вихованні дитини, визначення розміру аліментів, врахування понесених витрат на лікування дитини та оплату житлово-комунальних послуг, оскаржується лише в частині розподілу судових витрат, тому предметом апеляційного перегляду у цій справі є оскаржуване рішення за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та додаткових витрат та рішення за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині розподілу судових витрат.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково та стягуючи на її користь аліменти на дитину ОСОБА_3 у розмірі 6 500 грн щомісячно, починаючи стягнення з 14 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що доказів щодо наявності витрат ОСОБА_2 , які б не відповідали його доходам, а також інших обставин, які б могли вплинути на визначення судом аліментів у розмірі 19 210 грн. щомісячно, позивачем не надано. З огляду на це, суд першої інстанції вважав правильним визначити розмір аліментів, які підлягають сплаті батьком ОСОБА_2 у розмірі 6 500 грн, оскільки саме такий розмір аліментів є достатнім для нормального розвитку дитини, підготовки до дорослого життя, створення необхідних передумов для цього.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час з листопада 2019 року до дня пред`явлення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за об`єднаним позовом не надано належних та допустимих доказів щодо вжиття нею заходів щодо одержання аліментів, ухилення відповідача, яке виражалось би в його умисних діях чи бездіяльності, від їх сплати аліментів.

Стягуючи з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною шести років, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 працевлаштована, не вбачав підстав для застосування до спірних правовідносин гарантій щодо утримання колишнього подружжя, що визначені частиною 4 статті 76 СК України, як просив позивач за об`єднаним позовом. Разом з тим, вважав, що дружина, з якою проживає дитина, що має вади фізичного або психічного розвитку, має право на утримання від чоловіка - батька дитини відповідно до положень статті 84 СК України.

Відмовляючи у стягненні додаткових витрат на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих ОСОБА_1 доказів не можливо встановити наявність особливих обставин, з якими законодавець пов`язує можливість стягнення додаткових витрат. Витрати на розвиток дитини не містять визначення того, які послуги надані. Відвідування басейну, логопеда, придбання літератури, ліків, одягу, іграшок, оплата розваг та пального для автомобілю ОСОБА_1 не пов`язані з особливими обставинами, а є поточними витратами на дитину, які можуть бути понесені батьками та охоплюються утриманням у вигляді аліментних зобов`язань.

Однак, як вбачається з оскаржуваного рішення суду, обставини, які визначені у статті 182 СК України та враховуються судом при визначенні розміру аліментів (матеріальне становище платника аліментів), а також особливі обставини, визначені у частині 1 статті 185 СК України, для присудження стягнення додаткових витрат на дитину, - судом першої інстанції встановлені не в повному обсязі.

Одним з основних аспектів обґрунтованості рішення суду згідно з практики Європейського суду є необхідність продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Така позиція наведена у рішенні у справі «Кузнецов та інші проти Російської Федерації», та у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України», з них випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві від 22 лютого 2021 року на об`єднаний позов, відповідач ОСОБА_2 вказував в тому числі і на необґрунтованість визначеного позивачем розміру аліментів на дитину (а.с. 181-186 т. 1). До відзиву (п. 14) додані копії довідок ТОВ «Сталекс Профі» від 17 червня 2020 року №StCП-000008 про дохід відповідача за період листопад 2019 року - травень 2020 року та від 17 серпня 2020 року №StCП-000014 про дохід відповідача за період лютий 2020 року - липень 2020 року (а.с. 34, 35т. 2).

А також, представником відповідача подана заява від 07 червня 2021 року про долучення до матеріалів справи відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період перший квартал 2020 року - перший квартал 2021 року (а.с. 128-132 т. 2)

ОСОБА_1 заявлене клопотання від 03 серпня 2021 року про витребування у ГУ ДПС у місті Києві та ТОВ «Бруклін-Київ» інформації про доходи ОСОБА_2 за 2021 рік (а.с. 197-200 т. 2).

Клопотання позивача обґрунтоване тим, що позивачу з поданих відповідачем документів стало відомо про дійсне місце роботи останнього, починаючи з червня 2020 року - ТОВ «Бруклін-Київ», відповідач у відзиві від 22 лютого 2021 року свідомо приховав інформацію про його працевлаштування до ТОВ «Бруклін-Київ» 06 жовтня 2020 року та покращення фінансового стану (дохід за неповний квартал 2020 року - 104 515 грн 25 коп.) та надав до суду довідку про доходи з ТОВ «Сталекс Профі» (дохід за 7 місяців - 16 990 грн 49 коп.), де не працює з 30 вересня 2020 року. На адвокатський запит представника позивача щодо надання інформації про доходи відповідача отримали відмову з причин конфіденційності запитуваної інформації.

Як вбачається з протоколу судового засідання 04 серпня 2021 року вказане клопотання долучено до матеріалів справи, судом першої інстанції зобов`язано відповідача надати запитувану довідку в наступне судове засідання, а у разі не виконання зазначено, що судом буде постановлена відповідна ухвала (а.с. 206 т. 2).

Відповідачем та його представником інформація про доходи ОСОБА_2 за 2021 рік не надана, судом першої інстанції вказана інформація у ГУ ДПС у місті Києві та ТОВ «Бруклін-Київ» - не витребовувалася.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду встановила, що у зв`язку з відсутністю документів щодо матеріального становища платника аліментів, які позивач не міг надати самостійно, а судом першої інстанції помилково не витребувано, при ухвалені оскаржуваного рішення в частині стягнення аліментів, суд першої інстанції був позбавлений можливості встановити належним чином матеріальне становище платника аліментів та правильно визначити їх розмір аліментів.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявлене клопотання про витребування у ГУ ДПС у місті Києві та ТОВ «Бруклін-Київ» інформації про доходи ОСОБА_2 за період з січня 2021 року по жовтень 2021 року включно.

Клопотання обґрунтоване тим, що аналогічне клопотання було подане до суду першої інстанції, однак у судовому засіданні 04 серпня 2021 року вирішене не було для надання відповідачу надати таку інформацію про свої доходи самостійно, а у судовому засіданні 04 жовтня 2021 року - не вирішене з причин відсутності клопотання у справі.

Вказане клопотання задоволено судом апеляційної інстанції в судовому засіданні та представником відповідача надано Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період перший квартал 2021 року по третій квартал 2021 року (включно) та довідку ТОВ «Бруклін-Київ» від 06 липня 2022 року №7 про дохід відповідача за період 01 січня 2021 року по 31 жовтня 2021 року.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, а саме частин 1, 2 статті 27 держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини.

Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (стаття 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 01 лютого 2014 року по 15 липня 2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_3 залишився мешкати з матір`ю.

Відповідач ОСОБА_2 працевлаштований та з 09 червня 2017 року постійно працював у ТОВ «Сталекс Профі» та за період листопад 2019 року - травень 2020 року дохід відповідача складав 20 871 грн 20 коп., за період лютий 2020 року - липень 2020 року,- 9 643 грн 82 коп., що підтверджується ТОВ «Сталекс Профі» від 17 червня 2020 року №StCП-000008 та від 17 серпня 2020 року №StCП-000014 (а.с. 34, 35 т. 2).

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період перший квартал 2020 року - перший квартал 2021 року дохід відповідача від заробітної плати складав - 133 478 грн 64 коп. та від цінних паперів - 320 грн 55 коп. (а.с. 131-132 т. 2).

Відповідач з 06 жовтня 2020 року працює у ТОВ «Бруклін-Київ» на посаді начальника фінансового відділу, відповідно до довідки про доходи від 06 липня 2022 року №7 за період з 01 січня 2021 року по 31 жовтня 2021 року його дохід склав 444 399 грн 51 коп.

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06 липня 2022 року відповідач крім заробітної плати отримує доходи від цінних паперів.

Відомостей щодо вад його у здоров`ї, які б не дозволяли йому сплачувати аліменти судом не встановлено.

Інших осіб на утриманні ОСОБА_2 не має.

У власності ОСОБА_2 знаходяться частки у квартирах АДРЕСА_2 , а також АДРЕСА_1 .

Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатної особи становить: з 01 січня 2021 року - 2 270 грн., з 01 липня - 2 379 грн., з 01 грудня - 2 481 грн.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, до вікової категорії якої належить дитина сторін у справі, становить: з 01 січня 2021 року - 1 921 грн., з 01 липня - 2 013 грн., з 01 грудня - 2 100 грн.

Так, в цьому випадку, на день ухвалення оскаржуваного рішення 04 жовтня 2021 року мінімальний розмір аліментів для дитини віком до 6 років становить 50% прожиткового мінімуму - 1 006 грн 50 коп.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 та частини 8 статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтями 7, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів та їх розміру, то колегія апеляційного суду враховує таке.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 3 статті 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Доказів щодо наявності витрат ОСОБА_2 , які б не відповідали його доходам, а також інших обставин, які б могли вплинути на визначення судом аліментів у розмірі 19 210 грн. щомісячно, позивачем не надано.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 неодноразово і у первісному позові просив суд стягнути з нього аліменти на користь свого малолітнього сина у розмірі ј частину заробітку (доходу), і у відзиві на об`єднаний позов ОСОБА_1 виявляв згоду сплачувати ј частину заробітку (доходу) на утримання малолітнього сина.

Середньомісячний дохід відповідача згідно з довідки про доходи від 06 липня 2022 року №7 за 10 місяців становить 44 439 грн 95 коп. (444 399 грн 51 коп./ 10 місяців), отже ј частину заробітку (доходу) становить 11 109 грн 98 коп. (44 439 грн 95 коп.* 25%).

Отже, зважаючи на матеріальний та сімейний стан сторін, вік відповідача, вік сина сторін, його потреби в існуванні (їжа, одяг, комфорт, користування житлово-комунальними та медичними послугами) та потреби у реалізації освітнього, соціального та духовного розвитку, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на малолітнього сина сторін у справі слід визначити у розмірі 12 000 грн щомісячно.

Визначений судом розмір аліментів у розмірі 12 000 грн., на думку колегії апеляційного суду буде відповідати як інтересам дитини, так і можливостям його батька, відповідача у справі, такий розмір аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав відповідача. Саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін у справі та чинному законодавству.

Таким чином, колегія апеляційного суду вважає позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на малолітнього сина у розмірі 12 000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 січня 2021 року. В іншій частині позовних вимог в цій частині - слід відмовити.

Колегія апеляційного суду звертає увагу на те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до положень статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів з листопада 2019 року до дня пред`явлення позову, то колегія апеляційного суду погоджується в цій частині з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів щодо вжиття нею заходів щодо одержання аліментів, ухилення відповідача, яке виражалось би в його умисних діях чи бездіяльності, від їх сплати аліментів.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на матір дитини - ОСОБА_1 , то колегія апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції помилково задоволено позовні вимоги в цій частині.

ОСОБА_1 , звернувшись з позовом про стягнення на її утримання 8 296 грн щомісячно протягом трьох років від дня розірвання шлюбу, обґрунтовувала позовні вимоги тим, що у зв`язку з висновком ЛКК знаходиться у неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною, що має істотне значення, тому вона не може одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду тощо (а.с. 171 т. 1).

Позивач ОСОБА_1 вважала, що у зв`язку з цими обставинами потребує матеріальної допомоги та відповідно до положень частини 4 статті 76 СК України має право на утримання і що колишній чоловік може надавати їй матеріальну допомогу у заявленому розмірі.

Суд першої інстанції правильно встановивши, що це положення чинного законодавства не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки ОСОБА_1 працевлаштована, працює економістом відділу супроводу та оперативного контролінгу продажів ТОВ «Аграрії України» і на момент розгляду справи перебуває у відпустці для догляду за дитиною, помилково самостійно змінив підстави позову без заяви позивача про зміну підстав позову та застосував до спірних відносин положення статті 84 СК України.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені статтею 49 ЦПК України, відповідно до п. 2 частини 2 статті 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 3 статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Отже, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що особа, яка звертається до суду з позовом, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на це, рішення суду в цій частині підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення позову в цій частині.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, то колегія апеляційного суду враховує таке.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Звертаючись заявою про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, позивач посилалася на те, що у зв`язку з висновками лікарів, дитина не має можливості відвідувати дитячий садок, тому для її адаптації у соціальному середовищі, розвитку інтелектуальних та фізичних здібностей, спілкування з однолітками та розвитку вміння налагоджувати стосунки з оточуючим суспільством дитині необхідно відвідувати розвиваючі, спортивні, оздоровлюючі заняття, купувати книжки для розвитку, розвиваючі іграшки за відповідним віком.

У зв`язку з тим, що дитина хворіє, потребує спеціального лікування та харчування, а також домашнього догляду, у період з листопада 2019 року по січень 2021 року позивачем було витрачено 121 849 грн 30 коп., тому просила відповідно до частини 1 статті 185 СК України стягнути з відповідача додаткові витрати повністю, оскільки позивач не працює.

На підтвердження цих обставин приєднано копії квитанцій і чеків (а.с. 104-162 т.1, ас. 109-114 т. 2).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку гастроентеролога з раннього дитинства з діагнозом первинна недостатність лактази (с/с ферментопатія), дисфункція жовчного міхура на фоні його деформації, харчова алергія, у отоларинголога з діагнозом аденоїдні вегетації 1-2 ступеня, що підтверджується довідками КНП «ЦПМСД №1» Оболонського району міста Києва (а.с. 93-97 т. 1).

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Відмовляючи у позові в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих ОСОБА_1 доказів не можливо встановити наявність особливих обставин, з якими законодавець пов`язує можливість стягнення додаткових витрат. Витрати на розвиток дитини не містять визначення того, які послуги надані. Відвідування басейну, логопеда, придбання літератури, ліків, одягу, іграшок, оплата розваг та пального для автомобілю ОСОБА_1 не пов`язані з особливими обставинами, а є поточними витратами на дитину, які можуть бути понесені батьками та охоплюються утриманням у вигляді аліментних зобов`язань.

Оцінивши надані докази, колегія апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на консультації логопеда та лікарів, та вважає, що в цій частині позовні вимоги повинні бути задоволенні у розмірі 50% від вказаної вартості наданих послуг з огляду на те, що ці додаткові витрати на дитину, викликані її хворобою та участь у додаткових витрат батьки несуть порівну, - у розмірі 5 881 грн 16 коп. В іншій частині - слід відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та її матері, визначення способу участі батька у вихованні дитини, визначення розміру аліментів, врахування понесених витрат на лікування дитини та оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_2 не оскаржується, тому відсутні підстави для скасування рішення про стягнення на користь держави судового збору у розмірі 908 грн.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягає зміні.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину.

Отже, при подачі позову ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору за вимогами про стягнення аліментів на малолітнього сина та на дружину та про стягнення додаткових витрат.

Оскільки за цими вимогами позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до частини 9 статті 10, частин 1, 6 статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у дохід держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 280 грн 80 коп. та за апеляційний розгляд у розмірі 3 421 грн 40 коп.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року за об`єднаним позовом ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за об`єднаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 12 000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 14 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати у розмірі 5 881 грн 16 коп.

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання до досягнення дитиною шести років.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року в частині стягнення 840 грн 80 коп. судового збору, - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року в цій частині залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 280 грн 80 коп. та за апеляційний розгляд у розмірі 3 421 грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська