Провадження № 2-о/185/37/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Косики К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

У грудні 2021 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 15.06.1982 року, та трудової книжки серії НОМЕР_2 , заповненої 02 лютого 1989 року.

Заява обґрунтована тим, що при заповненні трудових книжок заявниці було правильно зазначено її прізвище « ОСОБА_2 », оскільки вона була одружена на « ОСОБА_3 » з 02.10.1982 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, при цьому, з невідомих причин для заявниці, до трудових книжок внесено та згодом виправлено запис про її прізвище « ОСОБА_4 », що не відповідає зазначеним вище обставинам. Під час роботи заявниця не звернула уваги на вказану помилку в трудовій книжці, і лише після звернення до Павлоградського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області з питань призначення пенсії були встановлені розбіжності в трудовій книжці заявниці та інших її документах. Тож заявниця змушена була звернутися із даною заявою до суду з метою встановлення факту належності їй трудових книжок.

Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено у судовому засіданні.

У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за його відсутності

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву до суду, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що відповідно до змісту свідоцтва про народження заявниці при народженні вона мала прізвище « ОСОБА_4 » та народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . З аналізу свідоцтва про укладення шлюбу прізвище заявниці з « ОСОБА_4 » було змінено на прізвище чоловіка - « ОСОБА_5 ». Після розірвання шлюбу із ОСОБА_3 заявниця залишила прізвище « ОСОБА_2 », що чітко вказано в копії свідоцтва про розірвання шлюбу із ОСОБА_3 .

У свою чергу в трудовій книжці заявниці серії НОМЕР_1 , заповненої 15.06.1982 року, у рядку «Фамилия» вказані два прізвища: « ОСОБА_4 » та нижче « ОСОБА_2 » з приміткою біля останнього прізвища, що прізвище « ОСОБА_4 » змінено на прізвище « ОСОБА_2 » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу із ОСОБА_3 .

З копії трудової книжки серії НОМЕР_2 , заповненої 02 лютого 1989 року, вбачається, що остання містить записи про прізвище " ОСОБА_2 " та закреслене " ОСОБА_4 ", ім"я ОСОБА_6 , по-батькові " ОСОБА_7 ", дата народження " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

У подальшому ОСОБА_5 вийшла заміж за ОСОБА_8 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу, у зв`язку з чим сталася зміна її прізвища « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_9 ».

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, шо в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Надані заявницею письмові докази щодо місць її попередньої работи та отримання доходів узгоджуються з відомостями з трудових книжок.

Заявниця звернулась до суду із вказаною заявою з метою встановлення факту належності їй трудових книжок, щоб у подальшому мати можливість призначення для неї пенсійних виплат.

Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку про належність заявниці правовстановлюючих документів, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,264,265,293,315 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 15 червня 1982 року, та трудової книжки серії НОМЕР_2 , заповненої 02 лютого 1989 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський