ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2889/21
провадження № 2/753/363/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.

з секретарем судового засідання Проценко Я.Б.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю

«Інвестиційно-будівельна компанія» Дрьоміна Л.В.

відповідач ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третя особа, яка заявила самостійні вимоги

щодо предмета споруОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія», ОСОБА_2 ,

про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру,

позовом третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія», ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу та визнання права спільної сумісної власності подружжя на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ТОВ «Інвестиційно-Будівельна Компанія», ОСОБА_2 , в якій просив суд:

- визнати недійсними в частині особи покупця договір купівлі-продажу квартири з відстрочкою платежу АДРЕСА_1 , укладений між ТОВ «Інвестиційно-Будівельна Компанія» та ОСОБА_5 26.09.2013, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І. в реєстрі під № 1994, договір про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу квартири з відстроченням платежу від 19.03.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І. в реєстрі під № 714.

- визнати, що покупцем за договором купівлі-продажу квартири з відстрочкою платежу АДРЕСА_1 , укладеним між ТОВ «Інвестиційно-Будівельна Компанія» та ОСОБА_5 26.09.2013, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І. в реєстрі під № 1994, договором про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу квартири з відстроченням платежу від 19.03.2014, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І. в реєстрі під № 714 є ОСОБА_1 , як особа за рахунок коштів якої і для якої фактично укладалися ці договори;

- визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_5 , яка постійно проживала у селі Колядинець Липоводолинського району Сумської області. Позивач постійно проживав у м. Києві. З 2005 року працює у ТОВ «Інвестиційно-Будівельна Компанія», яка здійснює будівництво житловий будинків, в тому числі і в м. Києві, тому працівникам компанії, які не мають власного житла у м. Києві надається право отримати квартиру в новобудові на пільгових умовах. Позивач скористався такою можливістю і вирішив придбати квартиру АДРЕСА_2 для своїх потреб і потреб сім`ї у будинку, в зведенні якого приймав активну участь. Позивач багато років працював у будівельній компанії, натомість його дружина, з якою він щойно одружився, не мала роботи, фінансових заощаджень, та навчалася в університеті. Тому, щоб уникнути ризику, коли прийшов час оформляти договір купівлі-продажу квартири з ТОВ «Інвестиційно-Будівельна Компанія», мусив вказати в договорі покупцем не себе, а свою матір, з якою була попередня домовленість, що вона буде формально зазначена у якості покупця, проте усі необхідні дії з оплати коштів за придбання квартири, витрати на нотаріальне посвідчення договору та інше, вчиняв позивач за рахунок власних коштів. Мати надала нотаріальну довіреність на імя позивача з правом підпису договору купівлі-продажу нерухомості, подання заяв, проведення розрахунків за договором купівлі-продажу, та вчинення інших нотаріальних дій. Таким чином у 2013 році формально квартира була оформлена на ОСОБА_5 . Мати визнавала і усвідомлювала, що квартира належить позивачеві, і як гарантію 11.11.2013 склала на користь позивача у приватного нотаріуса Липоводолинського районного нотаріального округу Сумської області Бондаренко О.В. заповіт, згідно якого позивач мав одноосібно успадкувати цю квартиру після її смерті. Позивач власноручно здійснював підпис договору купівлі-продажу квартири та оформлення інших документів, матір жодної участі у цьому не приймала, у цій квартирі ніколи не була, ніколи не виконувала жодних обов`язків стосовно квартири. Ремонт в квартирі, сплата всіх комунальних послуг здійснювалася за кошти позивача. У спірній квартирі постійно проживають позивач із дружиною та донькою. Мати все життя прожила в селі, мала мінімальну пенсію, та не мала фінансової змоги купити нерухомість у м. Києві. Після смерті матері та відкриття спадкової справи, позивач отримав листа від нотаріуса Молодчого І.О., з якого дізнався, що у 2020 році з`явився новий заповіт, в якому все майно мати заповіла ОСОБА_2 . Тобто саме з моменту отримання цього листа 10.11.2020 позивач дізнався, що його фактичне право власності не визнається і його права порушені, у зв`язку з чим виникла потреба у зверненні до суду для вирішення спору.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 15.02.2021 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4 .

Також 15.02.2021 ухвалою Дарницького районного суду м. Києві накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Молодчому І.О. вчиняти будь які дії та видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану квартиру.

25.05.2021 до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що спірна квартира була придбана його матір`ю за власні кошти, в тому числі взяті у борг, вона особисто підписала договір про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу квартири. У 2015 році мати отримала висновок ЛКК, що за станом здоров`я вона потребує стороннього догляду та нездатна до самообслуговування. Про це знав позивач, але відмовив їй у наданні такої допомоги. Так, з 15 05.2018 року ОСОБА_5 проживала у квартирі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначив, що позивач пропустив строк позовної давності, у зв`язку із чим наявні підстави для застосування наслідків його спливу, про що було подано окремо заяву до суду.

11.06.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він вказав про те, що відповідачем були перекручені та спотворені факти. Стверджував, що саме відповідач вчиняв дії, щоб позбавити спадку спочатку їхню матір, а потім і позивача. Завдавав матері побоїв. Однак мати не хотіла переїжджати до Києва, так як не хотіла лишати свій будинок у селі. У травні 2018 року він довідався, що брат вивіз матір до м. Харкова у квартиру ОСОБА_6 . Спроби побачитися з нею були безуспішними, в квартирі двері ніхто не відчиняв. Більше ніхто з родичів не міг спілкуватися з нею. Позивачем були написані численні заяви до поліції з даного приводу, але навіть рішення суду щодо одночасного допиту позивача та ОСОБА_5 відповідач не виконав, не допустив до матері ні позивача, ні слідчого. Відповідач навіть не повідомив ні позивача, ні інших родичів про смерть ОСОБА_5 , та де вона похована.

16.06.2021 третьою особою ОСОБА_4 до суду подана позовна заява до ОСОБА_5 , ТОВ «Інвестиційно-Будівельна Компанія», ОСОБА_5 , в якій вона також просить визнати недійсними в частині покупця основного договору купівлі-продажу квартири та договору про внесення змін до договору купівлі-продажу, визнати покупцями спірної квартири її та ОСОБА_1 , визнати право спільної сумісної власності на квартиру за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . В обґрунтування позову зазначає про те, що квартира була придбана у шлюбі за кошти їхньої сім`ї, а тому являється їхньою з чоловіком спільною сумісною власністю.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2021 позовну заяву третьої особи прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

23.06.2021 заперечення на відповідь на відзив.

05.08.2021 відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про застосування строків позовної давності.

05.08.2021 відповідач ОСОБА_2 також подав до суду відзив на позовну заяву третьої особи, в якому просив у задоволенні її позовних вимог відмовити.

10.09.2021 ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву третьої особи, в якому просив задовольнити позовну вимогу ОСОБА_4 що визнання недійсним в частині покупця договору купівлі продажу кватири з відстрочкою платежу № 148 у будинку АДРЕСА_4 .

13.09.2021 ОСОБА_4 подала відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.09.2021 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті.

07.10.2021 відповідач ОСОБА_2 подав заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити та не заперечував щодо задоволення позовної заяви третьої особи.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник заперечували щодо задоволення заявлених позовних вимог як позивача ОСОБА_7 , так і позовних вимог третьої особи ОСОБА_4 .

Третя особа ОСОБА_4 просила задовольнити заявлені нею позовні вимоги.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються синами ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 14 том 1, а. с. 198 том 2).

03.12.2011 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , та у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_9 (а. с. 11, 12 том 2).

08.07.2013 ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_7 придбати на її ім`я квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , а також представляти її інтереси у взаємовідносинах з усіма без винятку установами, організаціями та органами незалежно від форм власності та підпорядкування з питань, пов`язаних з укладенням і належним оформлення договору купівлі-продажу, про що свідчить копія нотаріально посвідченої довіреності (а. с. 18 том 1).

26.09.2013 між ТОВ «Інвестиційно-Будівельна Компанія» та ОСОБА_5 , від імені якої діяв ОСОБА_1 , було укладено договір купівлі-продажу квартири з відстрочкою платежу, за яким покупець приймає і оплачує квартиру АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрований за № 1994. Продаж квартири вчинено за суму 520 000,00 грн. 149 900,00 грн. сплачуються у день підписання договору, а решта суми 370 100,00 грн. до 31.03.2014. (а. с. 24 - 27, 40 том 1).

19.03.2014 між ТОВ «Інвестиційно-Будівельна Компанія» та ОСОБА_5 , було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу квартири з відстрочкою платежу, яким було змінено строк внесення решти суми 370 100,00 грн. до 31.10.2014 (а. с. 31 -32 том 1).

11.11.2013 ОСОБА_5 склала заповіт на випадок своєї смерті та призначила спадкоємцем квартири АДРЕСА_1 свого сина ОСОБА_7 , який був посвідчений приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу Сумської області Бондаренко О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1235 (а. с. 20 том 1).

Відповідно до довідки ТОВ «Адоніс-Сервіс» № 22 від 28.03.2017, в квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_4 , та донька ОСОБА_10 (а. с. 33 том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла (а. с. 15 том 1).

З листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодчого І.О. від 03.11.2020 за № 124/02-14 вбачається, що ОСОБА_5 , 01.07.2020 склала новий заповіт на ім`я ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Цимбал І.В. (а. с. 66 - 67, 68 - 69 том 1).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , засвідчили те, що ОСОБА_15 разом із дружиною ОСОБА_16 з 2012 року проживали у квартирі АДРЕСА_1 . Вони допомагали їм з ремонтом та переїздом. Інших родичів у квартирі не бачили. Хто сплачував за квартиру їм невідомо.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтями 6, 11 та 12 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень статті 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.

Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.

Отже, предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини п`ятої даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головною умовою правомірності правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясувати питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме.

Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права (статті 12, 81 ЦПК України).

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_4 посилалися на висновок Верховного суду від 22.07.2020 у справі № 265/3310/17 про те, що при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним із підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд повинен встановити, що фактично майно було придбане за кошти іншої особи і для неї та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає; вказаний договір відповідно до статей 235, 236 ЦК України може бути визнаний недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір.

Відповідно до ст. 235 ЦК України, Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Ураховуючи вищевикладене, доводи позивачів про те, що оспорюваний договір купівлі-продажу квартири та договір внесення змін до договору купівлі-продажу квартири у частині покупця є удаваними, оскільки квартира придбана ОСОБА_5 за кошти та для потреб позивача ОСОБА_5 , без створення правових наслідків для себе, як фізичної особи, суд вважає безпідставними, так як нормами ЦК України не допускається такої правової конструкції, як позов про визнання недійсним договору в частині сторони договору. Стаття 235 ЦК України не може бути підставою для визнання правочину удаваним в частині сторони, оскільки це суперечить її положенням.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 14.02.2022 у справі № 346/2238/15-ц.

Зважаючи на викладені вище обставини у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, тому підлягають скасуванню застосовані судом заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню судові витрати понесені позивачами.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 158, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія», ОСОБА_2 , про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія», ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу та визнання права спільної сумісної власності подружжя на квартиру.

Скасувати арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 накладений ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2021 у цивільній справі № 753/2889/21 (провадження № 2-з/753/36/21).

Скасувати заборону приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Молодчому Ігорю Олександровичу вчиняти будь - які дії та видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , після померлої ОСОБА_5 (спадкова справа № 44/2020) встановлену ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2021 у цивільній справі № 753/2889/21 (провадження № 2-з/753/36/21)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 27.07.2022.