Справа № 476/761/21
Провадження № 2/476/64/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2022 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної порубки лісу

В С Т А Н О В И В :

28.12.2021 року Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної порубки лісу.

Свої вимоги мотивують тим, що 21.10.2020 року ОСОБА_1 в полезахисному лісовому насадженні неподалік с. Новоолександрівка в межах земель Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області самовільно здійснив знищення до ступеня припинення росту 1 (одного) сухостійного дерева породи «Гладичія» з середнім арифметичним значенням між найбільшим та найменшим заміром діаметру у корі біля шийки кореня 58,0 см, без відповідного дозволу, а саме лісорубного квитка, чим заподіяв державі шкоду на загальну суму 8131,55 грн. Постановою Державної екологічної інспекції у Миколаївській області про накладення адміністративного стягнення № 68 від 22.10.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП.

Вищевказану істотну шкоду відповідач у добровільному порядку не відшкодував, а тому Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 шкоду, завдану навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев у захисних лісових насадженнях у сумі 8131,55грн. та суму коштів за сплату судового збору.

Представник позивача у підготовче засідання не з`явився, до суду надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, до суду направив заяву про слухання справи в його відсутність, позов визнав у повному обсязі.

Згідно положень ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 с. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, враховуючи те, що відповідач під час підготовчого провадження визнав позов у повному обсязі та таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Так, згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено у частинах 2, 3 ст. 1 ЛК України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Заготівля деревини може здійснюватися у порядку спеціального використання лісових ресурсів (ч. 1 ст. 67 ЛК України).

Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно (ч. 1 ст. 69 ЛК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Зокрема, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Як вбачається з матеріалі справи 21.10.2020 року відповідач ОСОБА_1 в полезахисному лісовому насадженні неподалік с. Новоолександрівка в межах земель Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області самовільно здійснив знищення до ступеня припинення росту 1 (одного) сухостійного дерева породи «Гладичія» з середнім арифметичним значенням між найбільшим та найменшим заміром діаметру у корі біля шийки кореня 58,0 см, без відповідного дозволу, а саме лісорубного квитка.

12.10.2020 року постановою старшого слідчого СВ Єланецького ВП Новодеського ВП ГУНП в Миколаївській області закрито кримінальне провадження, внесене 29.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України (а.с. 21-22).

Постановою Державної екологічної інспекції у Миколаївській області про накладення адміністративного стягнення № 68 від 22.10.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП., за вищевказаних обставин та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. (а. с. 18-19).

Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту дерева породи "Глядичія" в лісосмузі неподалік с. Новоолександрівка Єланецького району Миколаївської області вищевказаними діями відповідача завдано шкоду у сумі 8131,55 грн. (а. с. 14-15).

Вищевказану істотну шкоду відповідач у добровільному порядку не відшкодував (а. с. 12-13).

Так, статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно ст.107 ЛК України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

В силу ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказаними нормами закону встановлені загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Таким чином, для встановлення обставин, чи є підстави для настання відповідальності за спричинення майнової та моральної шкоди необхідні: наявність шкоди, протиправне діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

В силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Докази у цивільному процесі мають бути належними та допустимими.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Факт заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, винна поведінка відповідача, яка знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із заподіянням шкоди підтверджуються постановою Державної екологічної інспекції у Миколаївській області про накладення адміністративного стягнення № 68 від 22.10.2020 року і становить 8131,55 грн.

Розмір збитків, заподіяних державі вищевказаними діями відповідача, підтверджується розрахунком шкоди, заподіяної державі внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту дерева породи "Глядичія" в лісосмузі біля с. Новоолександрівка Єланецького району Миколаївської області.

За такого, суд приходить до висновку про доведеність факту заподіяння майнової шкоди державі незаконною порубкою одного дерев породи «Глядичія» з вини відповідача, а тому є підстави для покладення на відповідача обов`язку із відшкодування шкоди у розмірі 8131,55 грн.

Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2270 грн. сплаченого судового збору (а.с. 34).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної порубки лісу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених державі Україна у розмірі 8131 (вісім тисяч сто тридцять одна) грн. 55 коп. на розрахунковий рахунок: UA0014456 Казначейство України (ел.адм.подат.), , Миколаїв.ГУК/тг смт Єланець/24062100, Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 25.03.2022 року.

Суддя Н.В.Чернякова