Справа № 535/65/22
Провадження № 2/535/117/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Мальцева С.О., за участі секретаря судового засідання Білик Н.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №535/65/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

УСТАНОВИВ:

01.02.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів аліментів в межах суми платежу за один місяць, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач ухиляється від участі у матеріальному утриманні дитини у добровільному порядку.

Відповідно до ухвали судді Котелевського районного суду Полтавської області від 08.02.2022 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін (а.с. 13-14).

Позивач ОСОБА_1 надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила розглянути справу без їх участі.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.141 СК України, проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Судом встановлено, що 03.11.2012 року позивач ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, який розірваний 09.10.2014 року, що підтверджено рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 20.10.2014року.

Від даного шлюбу є неповнолітня дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелнвського районного управління юстиції у Полтавській області, відповідний актовий запис від 18 вересня 2013 року за № 128,

Відповідно до довідки №435, виданої Виконавчим комітетом Котелевської селищної ради від «31» січня 2022 року, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована та проживає зі мною за адресою: АДРЕСА_1 .

З 2019 року відповідач залишив сім`ю та не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання нашої дитини, тому я вимушена поставити питання про стягнення аліментів і звернутися до суду.

Позивач ніде не працюю, ніяких допомог на дитину не отримую .

Відповідач є працездатною особою, отримує дохід, а тому вважаю що він має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовною заявою, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто в частці заробітку (доходу) батька дитини, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.ст. 180,181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов`язку кошти на утримання стягуються у судовому порядку.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України про неможливість надання матеріальної допомоги дитині у розмірі, який просить позивач, відповідач не надав.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із принципу змагальності та диспозитивності цивільного судочинства саме на відповідача покладено обов`язок довести свій майновий стан та розмір одержуваного доходу.

Натомість, належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, відповідач не надав.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягти судовий збір по справі.

На підставі ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 133, 141, 247, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині суми платежу аліментів на утримання дитини за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/о UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 паспортні дані та РНОКПП не відомі.

Суддя: С.О. Мальцев