ПОСТАНОВА

Іменем України

23 серпня 2022 року м. Кропивницький

справа № 396/413/21

провадження № 22-ц/4809/617/22

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області у складі судді Русіної А.А. від 17 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства агрофірми «Зірка» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення, -

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного підприємства агрофірми «Зірка», в якому просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення.

17.02.2022 ОСОБА_1 подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Приватному підприємству агрофірма «Зірка» здійснювати особисто чи із залученням третіх осіб, будь-який механічний обробіток ґрунту (боронування, культивацію, дискування тощо), хімічний обробіток ґрунту (внесення добрив, гербіцидів, пестицидів тощо), здійснювати посів сільськогосподарських культур на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2993 га, кадастровий номер :02:000:2070, що розташована на території Сотницько-Балківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Заява обґрунтована тим, що спірна земельна ділянка належить йому в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , однак вказана земельна ділянка використовується відповідачем на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.07.2016, укладеного між ПП АФ «Зірка» та ОСОБА_2 , який останнім не підписувався. Добровільно відповідач повертати земельну ділянку відмовляється. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградській області від 17 лютого 2022 року відмовлено.

В апеляційний скарзі скаржник посилаючись на обставини викладені у заяві про забезпечення позову, просить ухвалу суду скасувати як таку, що постановлено з порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У даному випадку, ОСОБА_1 не доведено, що у випадку незабезпечення позову, можливе істотне утруднення виконання майбутнього рішення суду. При цьому, як зазначається в Постанові Пленуму ВСУ, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд повинен врахувати всі обставини, які стосуються забезпечення.

Безпідставними є твердження скаржника, що у випадку, якщо відповідач навесні засіє вказану земельну ділянку, то буде затягувати судовий розгляд справи з метою отримання якнайбільшого прибутку, а також може зашкодити ґрунту шляхом внесення добрив та гербіцидів, оскільки такі доводи ґрунтуються лише на припущеннях та не встановлює реальну небезпеку, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Крім того, вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець, тоді як обґрунтованість доводів позову буде встановлена під час розгляду справи по суті.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повни текст постанови складено 25.08.2022

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич