Справа № 713/427/22
Провадження №2-о/713/24/22
РІШЕННЯ

іменем України

17.03.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., за участю секретаря судових засідань Матейчук Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, де заінтересованою особою є Банилівська сільська рада Вижницького району Чернівецької області, -

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад позиції заявниці.

Заявниця ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, де заінтересованою особою є Банилівська сільська рада.

Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, в АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтувала наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після її смерті на території Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 0,57 га, кадастровий номер :01:002:0257, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 він постійно проживав з останньою в АДРЕСА_1 , хоча фактично був зареєстрований в с.Коритне, Вижницького району. Фактично по день смерті матері, без реєстрації проживав разом з нею, купляв ліки, доглядав та здійснив поховання.

Як спадкоємець за законом звернувся до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Мицкан Ж.І. із заявою, щоб оформити спадщину та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Однак, нотаріус своєю постановою №200/02-31 від 14.05.2021 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, , у зв`язку з тим, що протягом шести місяців спадкоємець не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та вважається таким, що не прийняв спадщину.

Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні не має. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи представник заявника ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи за відсутності заявника та представника, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи Банилівської сільської ради не з`явився, до початку розгляду справи від заінтересованої особи в суд поступила письмова заява про розгляд справи без участі їхнього представника, заявлені вимоги визнають.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого 11.06.2005 року, копією рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 19.12.2005 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, загальною площею 0,57 га, кадастровий номер :01:002:0257, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного Акта серія ЧВ №039433.

На підтвердження заявлених вимог про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявницею надано наступні докази:

Довідка Банилівської сільської ради №01-02-03/213 від 19.07.2021 року, з даних якої вбачається, що ОСОБА_3 на день смерті постійно проживала в АДРЕСА_1 , тобто по 10.06.2005 року.

Довідка Банилівської сільської ради №02-18/613 від 19.07.2021 року, з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 постійно проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 , доглядав свою маму, купляв ліки, обробляв город, та здійснив поховання.

Постанова державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області №200/02-31 від 14.05.2021 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, , у зв`язку з тим, що протягом шести місяців спадкоємець не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та вважається таким, що не прийняв спадщину.

З матеріалів спадкової справи відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вбачається, що крім заявника, інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу..

Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, норма ст.1268 ЦК України визначена, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, та встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Лише постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця саме таким. Закон також не ставить прийняття спадщини в залежність від того, яким місцем проживання особа вважала місце відкриття спадщини постійним чи тимчасовим місцем проживання. Натомість, він вимагає реального постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті без будь-яких застережень та умов.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані норми закону, кожна сторона обирає свій спосіб захисту, та повинна довести обставини, які мають значення для справи, на підставі належних та допустимих доказів. Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами.

У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання -житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 надав докази постійного проживання на час відкриття спадщини разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 , цей факт має для заявника юридичне значення та іншим порядком підтвердити його він не має можливості, а тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини

Керуючись п.п.3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, ст.ст.4, 13, 258, 259, 264, 265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований та житель АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа:

Банилівська сільська рада Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: с.Банилів, вул.Гостинець, 63, Вижницького району Чернівецької області, .

Суддя Іван КИБИЧ