Справа №442/3546/22
Провадження №2/442/918/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року Дрогобицький міськрайонний районний суд Львівської області

в складі головуючої судді: Гарасимків Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Петрів В.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (без виклику) сторін у судовому засіданні у м. Дрогобич Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної Ради Дрогобицького району Львівської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної Ради Дрогобицького району Львівської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

В обгрунтування позову зазначає, щоз 2004 року працює на посаді директора Грушівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Дрогобицького району Львівської області, а з 10.02.2021 року на посаді директора Грушівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, оскільки Грушівська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дрогобицького району Львівської області перейменована в Грушівський заклад загальної середньої освіти I-III ступенів Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області.

У відповідності до наказу № 36-к від 25 травня 2022 року начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області Куцика Я. «Про звільнення ОСОБА_1 » його 27 травня 2022 року звільнено з посади директора Грушівського ЗЗСО I-III ступенів за систематичне невиконання своїх посадових обов`язків згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

Письмове повідомлення про його звільнення за вих. № 168 від 25.05.2022 року за підписом начальника відділу Куцика Я. з вищевказаним наказом №36-к від 25.05.2022 року про його звільнення, було скеровано йому поштою 26 травня 2022 року та отримано поштовим відправленням 28 травня 2022 року.

Зазначає, що відповідно до змісту наказу № 36-к від 25 травня 2022 року « Про звільнення ОСОБА_1 » підставою такого рішення було «...систематично порушував трудову дисципліну, а саме з 29.04.2022 року не перебував на своєму робочому місці, відсутність попередньої тарифікації, відповідно до наказів відділи освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради №25-к від 12.05.2022 року «Про оголошення догани директору Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. ОСОБА_1 », № 27-к від 16.05.2022р. «Про оголошення догани директору Грушівського ЗЗСО - І-ІІІ ст. ОСОБА_1 », акт №9 від 24.05.2022 року «Про проведення комплексної перевірки діяльності Грушівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області».

З наказом №36-к від 25 травня 2022 року про його звільнення з посади директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів він категорично не погоджується, вважає його безпідставним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він винесений всупереч вимогам ст. 147 КЗпП України. Обставини та підстави звільнення, які зазначено в наказі №36-к від 25.05.2022р., повністю не відповідають дійсності, оскільки освітній процес у Грушівському ЗЗСО І-Ш ступенів здійснювався в дистанційній формі, а робоче місце кожного педагогічного працівника не обмежувалось виключно будь - яким конкретним місцем приміщення навчального закладу, відсутність попередньої тарафікації, яка доводиться до відома педагогічних працівників в кінці навчального року не є дисциплінарним проступком. Крім того жодних листів про надання пояснень чи наказів № 25-к від 12.05.2022 року та № 27-к від 16.05.2022р. про оголошення йому догани, він не отримував ні за місцем його реєстрації с. Грушів Дрогобицйкього району Львівської області, ні за його фактичним місцем проживання с. Волоща Дрогобицького району Львівської області. Також, зазначив, що акт № 9 від 24.05.2022 року " Про проведення комплексної перевірки діяльності Грушівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, який слугував його звільненню, не має жодного відношення до нього, оскільки на той час він був незаконно усунений з посади директора внаслідок видання керівником відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної Ради Дрогобицького району Львівської області ОСОБА_2 наказу № 28-к від 17.05.2022 р. " Про покладення обов"язків директора Грушівського ЗЗСО на ОСОБА_3 .

Просить скасувати наказ начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області Куцика Я. № 36-к від 25 травня 2022 року Про звільнення ОСОБА_1 » на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Поновити його, ОСОБА_1 , на посаді директора Грушівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області з 27 травня 2022 року. Стягнути в його користь заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з дня звільнення ( 27 травня 2022 року) по день постановления судового рішення у справі. І, оскільки неправомірність дій відповідача, що полягають незаконному звільненню його з займаної посади директора закладу освіти в якій пропрацював впродож 18 років, підірвали його ділову репутацію та зумовили обставини, які вимагають від нього додаткових зусиль по організації як власного життя, так і життя його сім"ї і родини, і внаслідок звільнення з роботи він втратив душевний спокій, постійно перебуває в роздратованому стані, позбавлений можливості права на працю та отримання заробітку за свою працю для утримання своєї сім`ї, вважає, що йому заподіяно і моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 50 000 тисяч гривень.

Ухвалою від 27.06.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (без виклику) сторін, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу надходили, однак ухвалами Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.07.2022 року та 11.08.2022 року в задоволенні таких було відмовлено, оскільки бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлювало необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити за відсутності факту порушень при звільненні.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Мотиви та висновки суду.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Судом встановлено, що з 2004 року позивач ОСОБА_1 , цього не заперечує і відповідач, працював на посаді директора Грушівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Дрогобицького району Львівської області, а з 10.02.2021 року на посаді директора Грушівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, оскільки Грушівська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дрогобицького району Львівської області перейменована в Грушівський заклад загальної середньої освіти I-III ступенів Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області.

У відповідності до наказу № 36-к від 25 травня 2022 року начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області Куцика Я. «Про звільнення ОСОБА_1 » останнього 27 травня 2022 року звільнено з посади директора Грушівського ЗЗСО I-III ступенів за систематичне невиконання своїх посадових обов`язків згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до змісту наказу № 36-к від 25 травня 2022 року « Про звільнення ОСОБА_1 » підставою такого рішення було «...систематично порушував трудову дисципліну, а саме з 29.04.2022 року не перебував на своєму робочому місці, відсутність попередньої тарифікації, відповідно до наказів відділи освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради №25-к від 12.05.2022 року «Про оголошення догани директору Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. ОСОБА_1 », № 27-к від 16.05.2022р. «Про оголошення догани директору Грушівського ЗЗСО - І-ІІІ ст. ОСОБА_1 », акт №9 від 24.05.2022 року «Про проведення комплексної перевірки діяльності Грушівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області».

З долучених представником відповідача до відзиву на позовну заяву, актів № 1 від 29.04.2022 року " Про відсутність на робочому місці директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", № 2 від 02.05.2022 року " Про відсутність на робочому місці директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", № 3 від 03.05.2022 року " Про відсутність на робочому місці директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", № 4 від 09.05.2022 року " Про відсутність письмових пояснень директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", № 5 від 09.05.2022 року " Про відсутність на робочому місці директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", № 6 від 10.05.2022 року " Про відсутність на робочому місці директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", № 7 від 11.05.2022 року " Про відсутність на робочому місці директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст Меденицької селищної ради", № 8 від 11.05.2022 року " Про відсутність письмових пояснень директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст Меденицької селищної ради", № 10 від 16.05.2022 року " Про відсутність на робочому місці директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", № 11 від 17.05.2022 року " Про відсутність на робочому місці директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", вбачається, що головними спеціалістами відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної Ради Ільницьким В.М., ОСОБА_4 та завідувачем юридичного сектору Меденицької селищної Ради - ОСОБА_5 , у присутності старости с. Грушів ОСОБА_6 , складено вище вказані акти про те, що директор Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", ОСОБА_1 був відсутній на роботі у дні вказані у актах та не надав письмові пояснення на вище вказані акти про відсутність на робочому місці.

Згідно акту № 8 від 11.05.2022 року " Про відсутність письмових пояснень директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", вбачається, що головними спеціалістами відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної Ради Ільницьким В.М., ОСОБА_4 та завідувачем юридичного сектору Меденицької селищної Ради -Скоропада В.В., у присутності директора Волощанської гімназії Меденицької селищної ради Луцик О.М .складено акт про те, що директор Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", ОСОБА_1 не надав письмове пояснення на акти. Письмове повідомлення про надання письмового пояснення на акти було відправлено ОСОБА_1 на домашню адресу укрпоштою, яке потрібно було надати до 06.05.2022 року та прибувши в АДРЕСА_1 за якою фактично проживає директор Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. ОСОБА_1 , зв"язатися з останнім не змогли, телефонний зв"язок був відсутній. А зі слів дружини чоловік у дома відстуній, оскільки перебуває у лікаря.

Згідно акту № 1 від 13.05.2022 року " Про засідання членів комісії для проведення попередньої тарифікації закласів освіти Меденицької смелищної ради" вбачається, що членами комісії для проведення попередньої тарифікації педагогічних працівників закладів освіти Меденицької ТГ: головою комісії - начальником відділу освіти , культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Куциком Я.М. та членами комісії : першим заступником Меденицького селищного голови Новаковською М.С., головними спеціалістами відділу освіти , культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Ільницьким В., ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та у присутності головного економіста відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Данилів О.З. складено акт про те, що директор Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", ОСОБА_1 не надав попередню тарифікацію педагогічними працівниками на 2022-2023 н.р. Таким чином адміністрація вище вказаного закладу освіти не виконала наказ відділу освіти, культури , молоді та спорту Меденицької селищної ради № 38 від 03.05.2022 року " Про попередню тарифікацію попередніми кадрами на 2022-2023 н.р.

Згідно акту про відкриття службового приміщення с. Грушів від 24.05.2022 року вбачається, що було відкрито службовий кабінет директора Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", ОСОБА_1 та було встановлено, що у кабінеті і у сейфі відсутнє печатка і штамп Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", книги наказів з основної діяльністі по кадровим питаннях ( короткострокові та довгострокові), руху учнів, інструкція з ведення діловодства, номенклатура справ, інструкція та журнал зберігання та видачі печаток та штампів.

Згідно наказу № 25-к від 12.05.2022 року "Про оголошення догани д иректору Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", ОСОБА_1 " вбачається, що останньому оголошено догану за порушення трудової дисципліни ( прогул) .

Згідно наказу № 27-к від 16.05.2022 року " Про оголошення догани д иректору Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради", ОСОБА_1 " вбачається, що останньому оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Право на працю є основним конституційним правом громадян України. Згідно статті 43 Конституції України, право на працю визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується. Частиною шостою статті 43 Основного Закону громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника визначені у статтях 40, 41 КЗпП України.

У пункті третьому частини першої статті 40 КЗпП України вказано, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

На підставі ст. 149 КЗпП України, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень, згідно ч. 1 ст. 147 КЗпП України, належать догана та звільнення.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності, доки роботодавцем не доведена його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.

Згідно положень ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Більше того, при оспоренні до суду наказу про звільнення за ч. 3 ст. 40 КЗпП України, суд зобов`язаний перевірити всі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які ввійшли в систему для звільнення, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установленому законом порядку. Лише правомірно накладені стягнення можуть ураховуватись і бути підставою для звільнення працівника за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України ( правова позиція, сформована у постановах ВС у справах №417/395/17, № 461/3277/15-а та інших.)

Як вбачається з наказу №36-3 «Про звільнення ОСОБА_1 » від 25.05.2022, у систему для звільнення увійшов наказ №25-к від 12.05.2022 року «Про оголошення догани» наказ № 27-к від 16.05.2022 року " Про оголошення догани" та акт № 9 від 24.05.2022 року " Про проведення комплексної перевікри діяльності Грушівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області".

При звільненні працівника, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у наказі про звільнення повинні наводитися конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, та необхідне зазначення, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.

Однак, відповідно до Закону України № 1213-ІХ від 04.02.2021 року «Про внесення змін до деяких аконодавчих актів України щодо удосконалення правового регулювання дистанційної, надомної роботи та роботи із застосуванням гнучкого режиму робочого часу» Кодекс законів про працю України доповнений статтею 60-2 (дистанційна робота).

Згідно ч.1 ст.60-2 КЗпП України визначено, що дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією роботодавця, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій.

У разі запровадження дистанційної роботи працівник самостійно визначає робоче місце та несе відповідальність за забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці на ньому ( ч.4 ст. 60-2 КЗпП України).

При дистанційній роботі працівник розподіляє робочий час на власний розсуд, на нього не поширюються правила внутрішнього трудового розпорядку, якщо інше не визначено трудовим договором ( ч.5 ст. 60-2 КЗпП України).

Згідно ч.1 ст.23 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 року (з послідуючими змінами та доповненнями) передбачено, що держава гарантує академічну, організаційну, фінансову і кадрову автономію закладів освіти.

Керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти та в межах наданих йому повноважень організовує діяльність закладу освіти (ч.ч. 1,3 ст. 26 Закону України «Про освіту»).

У відповідності до ч. з ст. 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16.01.2020 року визначено, що керівник закладу загальної середньої освіти має право: діяти від імені закладу без довіреності та представляти заклад у відносинах з іншими особами; підписувати документи з питань освітньої, фінансово - господарської та іншої діяльності закладу; приймати рішення щодо діяльності закладу в межах повноважень, визначених законодавством та строковим трудовим договором, у тому числі розпоряджатися в установленому порядку майном закладу та його коштами; призначати на посаду, переводити на іншу посаду та звільняти з посади працівників закладу освіти, визначати їхні посадові обов`язки, заохочувати та притягати до дисциплінарної відповідальності, а також вирішувати інші питання, пов`язані з трудовими відносинами, відповідно до вимог законодавства; визначати режим роботи закладу; ініціювати перед засновником або уповноваженим ним органом питання щодо створення або ліквідації структурних підрозділів; видавати відповідно до своєї компетенції накази і контролювати їх виконання; укладати угоди (договори, контракти) з фізичними та/або юридичними особами відповідно до своєї компетенції; звертатися до центрального органу виконавчої влади із забезпечення якості освіти із заявою щодо проведення позапланового інституційного аудиту, зовнішнього моніторингу якості освіти та/або громадської акредитації закладу; приймати рішення з інших питань діяльності закладу освіти.

Окрім цього, у відповідності до 4.5 ст. 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що керівник закладу загальної середньої освіти мав права та обов`язки педагогічного працівника, визначені Законом України "Про освіту", та несе відповідальність за виконання обов`язків, визначених законодавством, установчими документами закладу освіти і строковим трудовим договором.

З врахуванням вищевказаних положень та норм чинного законодавства, а також враховуючи рекомендації Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації згідно листа від 10.03.2022 року № 02.02/08/586 позивачем, як директором Грушівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів, 10 березня 2022 року видано наказ №13 «Про відновлення освітнього процесу у дистанційній формі роботи.

Кожен працівник закладу освіти, тобто Грушівського ЗЗСО І-III ступенів був вправі самостійно визначати своє робоче місце для забезпечення освітнього процесу у закладі освіти.

Відтак, викладене в наказі № 36-к від 25 травня 2022 року твердження про те, що позивач ОСОБА_1 не перебував на своєму робочому місці з 29.04.2022 року без поважних причин, не знайшло свого підтвердження. Крім того не підтверджено жодними допустимими доказами, оскільки, освітній процес у Грушівському ЗЗСО І-Ш ступенів здійснювався в дистанційній формі, а робоче місце кожного педагогічного працівника не обмежувалось виключно будь - яким конкретним місцем приміщення навчального закладу.

Окрім цього, в наказі про звільнення ОСОБА_1 нічого не вказано з приводу поважності причин такої відсутності на робочому місці, хоча це є обов`язковою законодавчо встановленою нормою. Адже правовою підставою звільнення за п.3 ст.40 КЗпП є систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин. І при відсутності цієї складової відсутні підстави звільнення. Не встановивши поважності причин невиконання трудових обов`язків, уповноважений орган не вправі був виносити наказ про припинення трудового договору, тобто про звільнення ОСОБА_1 .

Щодо покликання в наказі № 36-к під 25.05.2022 року на накази №25- к від 12.05.2022 року та №27-к від 16.05.2022 року «Про оголошення догани директору Грушівського ЗЗСО I-ІII ступенів Крупачу А.М.» суд прийшов до висновків, що статтею 149 КЗпП України визначено, що наказ про дисциплінарне стягнення працівникові повинен бути повідомлений під розписку, а також до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмове пояснення. Ця норма закону є необхідною правильного визначення наявності як самого проступку так і відсутності поважних причин, оскільки саме відсутність поважних причин невиконання чи неналежного виконання трудових обов`язків, відповідно до п.3 ст.40 КЗпП є обов`язкою складовою правової підстави для звільнення за цією статтею.

Аналогічна вимога закону викладена також в п.37 Наказу Міністерства освіти України «Про типові правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників навчально-виховних закладів Міністерства освіти України» де зазначено, дисциплінарне стягнення оголошується у наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Проте, вищезазначені норми законодавства про працю відділом освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Дрогобицького району проігноровано.

Крім того зазначена в наказі №36-к " Про звільнення ОСОБА_1 " підстава «відсутність попередньої тарифікації» не ґрунтується на положеннях закону, оскільки не є дисциплінарним проступком та відповідно не може слугувати підставою для дисциплінарного стягнення.

Щодо покладення акту № 9 від 24.05.2022 року " Про проведення комплексної перевікри діяльності Грушівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області" в систему для звільнення ОСОБА_1 , то таке є також безпідставним, адже положеннями ст.147 КЗпП України чітко визначено види дисциплінарних стягнень і ст.149КЗпП України передбачено, що стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Крім того такий акт складено в період покладення виконання обов"язків директора Грушівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області на заступника директопа з навчально-виховної роботи ОСОБА_8 із правом підпису всіх фінансових документів бухгалтерської та податкової вілмості на період відсутності директора.

Таким чином, акт № 9 від 24.05.2022 року " Про проведення комплексної перевікри діяльності Грушівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області не є стягненням і не може бути підставою для звільнення позивача за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

В даному випадку, оскаржуваний наказ про звільнення позивача ОСОБА_1 не містить посилань на пункти посадової інструкції, які порушив останній , не містить посилань на будь-які інші обов`язкові складові до виконання трудових обов`язків.

Згідно правового висновку Верховного Суду у постанові № 336/3679/17 від 21.03.2018р., не може вважатися порушенням трудової дисципліни невиконання обов`язків, які виходять за межі трудових або не випливають з трудового договору. Цю підставу не можна застосовувати до працівника, який відмовився виконати незаконне розпорядження роботодавця, або за відмову виконання роботи, яка не входить до кола його посадових обов`язків, а також за дії, що не пов`язані з виконанням службових обов`язків.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Такого правового висновку дійшов Верховний суд в постанові від 22.07.2020р. № 554/9493/17.

Таким чином, на переконання суду, роботодавець підчас винесення наказу про застосування дисциплінарного стягненняу виді звільнення від 25.05.2022 не з`ясував всіх обставин справи, що стало причиною для хибного висновку щодо вказаного порушення ОСОБА_1 , ,не було враховано попередньої роботи позивача, його пояснення, не було доведено його вину, що призвелодо невиправданого формалізму та присутності суб`єктивного фактору при вирішенні питання притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника, що, у свою чергу, встановлює його невідповідність вимогам ст. 147-149 КЗпП України, та безпідставність врахування його в систему для звільнення ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України Про оплату праці за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3 п.2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз.3 п.8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені види виплат, які підлягають урахуванню і які не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

З довідки виданою головним бухгалтером відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області№ 56 від 27.06.2022р. встановлено, що посадовий оклад ОСОБА_1 на посаді директора навчально -виховного закладу становить 13136.64грн. Фактично відпрацьованих позивачем днів у березні 2022 року становить 31 дн., у квітні 2022 року - 30 дн.

Отже, середньоденна заробітна плата становить 397 грн. 21 коп.

Кількість робочих днів за період вимушеного прогулу (з 25.05.2022р. по 12.08.2022р. включно) становить 80 днів.

Таким чином середній заробіток становить: 397.21 грн. х 80 дні = 31776.80 грн.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Статтями 16 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст.237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

Підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст.237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що згідно статті 237-1 КЗпП України (набрав чинності з 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.

Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення.

Тобто, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

З огляду на наведене вище, суд враховує негативні обставини, викладені позивачем в позовній заяві, які зумовлені його незаконним звільненням та визначає відшкодування моральної шкоди в сумі 2500грн., як таку, що буде достатньою для компенсації негативних наслідків (немайнової шкоди), які мали місце внаслідок незаконних дій відповідача.

Згідно п.35 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

Тому, судові витрати, в силу вимог ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача Відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної Ради Дрогобицького району Львівської областів дохід держави пропорційно до задоволених вимог.

Судом задоволено позовні вимоги про скасування наказу про звільнення позивача, поновлення його на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також частково задоволено позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481 грн. та 2481 грн, а саме: позовна вимога про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі із стягнення середнього заробітку та вимога майнового характеру про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. 43 Конституції України,ст.ст. 5-1, 40, 139, 147, 147-1, 148, 149 КЗпП України, Постановою Пленуму ВС України №9, від 06.11.1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів, ст.ст. 4,5,10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Скасувати наказ начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області Куцика Я. № 36-к від 25 травня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 » на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Поновити, ОСОБА_1 , на посаді директора Грушівського закладу загальної середньої освіти І-1ІI ступенів Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області з 27 травня 2022 року.

Стягнути з відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області ( ЄРДПОУ 44086506) на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ), заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу за період з дня звільнення з 27 травня 2022 року по день постановления судового рішення у справі 31776 ( тридцять одну тисячу сімсот сімдесят шість) грн.80 грн.

Стягнути з з відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області ( ЄРДПОУ 44086506) на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ), 2500 (дві тисячі п"ятсот) гривень компенсації моральної шкоди за незаконне звільнення.

В решті вимог відмовити.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 13136.64 грн. звернути до негайного виконання.

Стягнути з відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області ( ЄРДПОУ 44086506) в дохід держави 4962 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ),, місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: відділу освіти, культури, молоді та спорту Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області ( ЄРДПОУ 44086506) місцезнаходження: вул. Незалежності, 52 , смт. Меденичі Дрогобицького району, Львівська область.

Головуюча : Л.І. Гарасимків