Номер провадження: 22-ц/813/4134/22
Номер справи місцевого суду: 509/4023/21
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Рибачук О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 серпня 2021 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання загальних зборів громадської організації недійсними,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання загальних зборів членів громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка», від 24.07.2021 року, оформлених протоколом № 1 від 24.07.2021 року, недійсними.

Разом з тим, позивач просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким державним установам та організаціям, що виконують функції державної реєстрації змін до ЄДРПОУ (Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України) вносити зміни щодо посадових осіб Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» до ЄДРПОУ.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Заборонено будь-яким державним установам та організаціям, що виконують функції державної реєстрації змін до ЄДРПОУ (Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України) вносити зміни щодо посадових осіб Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» до ЄДРПОУ.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Громадська організація «Садівницьке товариство «Чайка» подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 серпня 2021 року скасувати та відмовити заявнику у забезпеченні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 п.2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Так, під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір і невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник, може в майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання загальних зборів членів громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка», від 24.07.2021 року, що оформлені протоколом № 1 від 24.07.2021 року, недійсними.

Звертаючись із заявою про забезпечення цього позову, шляхом заборони будь-яким державним установам та організаціям, що виконують функції державної реєстрації змін до ЄДРПОУ (Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України) вносити зміни щодо посадових осіб Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» до ЄДРПОУ, заявник посилався на те, що на загальних зборах, які оформлені спірним протоколом, був здійснений новообраний склад членів правління, що може стати підставою для державної реєстрації змін керівних органів громадської організації, а тому на думку заявника є крайня необхідність для забезпечення позову.

Суд вважав такі припущення заявника обґрунтованими та вважав, що невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник, може в майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, застосований судом спосіб забезпечення позову шляхом заборони будь-яким державним установам та організаціям, що виконують функції державної реєстрації змін до ЄДРПОУ (Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України) вносити зміни щодо посадових осіб Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» до ЄДРПОУ, не направлений на забезпечення виконання можливого рішення суду про визнання загальних зборів членів громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка», від 24.07.2021 року, що оформлені протоколом № 1 від 24.07.2021 року, недійсними, та не забезпечить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є попередження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Виходячи з предмету, підстав позову, та обставин, на які посилається заявник в обґрунтування заяви про забезпечення позову, - заходи, які просить застосувати заявник в порядку забезпечення позову, не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Тобто, забезпечення позову у визначений районним судом спосіб не направлене на реальне забезпечення виконання можливого рішення суду та не забезпечить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі задоволення позову.

Будь-яких перешкод для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог не вбачається, оскільки у разі внесення до реєстру змін щодо посадових осіб ГО на підставі спірного протоколу, рішення суду буде підставою для виключення реєстратором цих записів.

Отже, визначені судом першої інстанції заходи забезпечення позову не носять ніякого забезпечувального характеру до вимог про визнання загальних зборів громадської організації недійсними.

За наведених обставин, та не співмірності вимог, суд дійшов помилкового висновку про забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 серпня 2021 року про забезпечення позову підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 залишенню без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Садівницьке товариство «Чайка» - задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 серпня 2021 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17.03.2022 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

С.О. Погорєлова