ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О. І.,

суддів: Прядкіної О. В., Чумак О. В.,

розглянула в порядку спрощеного провадження, в судовому засіданні у м. Полтаві, з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави в складі судді Чуванової А.М. від 02 грудня 2021 року, дата виготовлення повного тексту рішення не зазначена, по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь здійснену ним переплату за спожитий газ в сумі 2898,47 грн.

Позов обґрунтований тим, що він в порядку спадкування є власником будинку за адресою АДРЕСА_1 . Після смерті батька і по даний час він являється фактичним споживачем послуг ТОВ «Полтавагаз збут», яке не припиняло постачання природного газу до будинку, у зв`язку з чим він здійснював оплату за спожитий газ на відповідний особовий рахунок.

У вересні 2021 року йому стало відомо, що товариство з березня 2021 року припинило постачання газу на території Полтавської області, проте не проінформувало його у відповідності до умов договору, в зв`язку з чим він продовжував сплачувати кошти за спожитий газ на рахунок відповідача до серпня 2021 року, що призвело до утворення переплати, яку відповідач в добровільному порядку відмовився йому повертати.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» на користь ОСОБА_1 переплату за спожитий природний газ в сумі 2898,47 грн.

Задовольняючи позов, суд дійшов висновку про доведеність факту переплати позивачем як споживачем природного газу коштів, які знаходяться на рахунку у товариства та підлягають поверненню споживачу як безпідставно набуті.

Не погодившись з вказаним рішенням ТОВ «Полтавагаз збут» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Зокрема вказує, що товариство діяло згідно чинного законодавства, прав позивача не порушувало, оскільки останній не є споживачем послуг з газопостачання, особовий рахунок на його ім`я не відкрито, при зверненні з вимогою про повернення переплати ним не було зазначено банківських реквізитів та даних про поточний рахунок, на який би можливо було перерахувати кошти.

Вказують, що набувши право власності на будинок після смерті батька в 2016 році ОСОБА_1 не звертався до постачальника газу з заявою-приєднанням до договору постачання природного газу, а отже незаконно використовував природний газ з листопада 2016 по березень 2021 року.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 став власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько - ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 уклав публічний договір про постачання природного газу побутовим споживачам з «Полтавагаз збут», що підтверджується фактом включення ТОВ «Полтавагаз збут» відомостей про ОСОБА_2 до Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої ОСОБА_2 в установленому законом порядку.

Для проведення розрахунків за спожитий природний газ відповідачем відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Встановлено та не спростовано відповідачем, що після смерті попереднього власника будинку в 2016 році і по даний час газопостачання до будинку не припинялось та здійснювалась оплата за його споживання новим власником - спадкоємцем ОСОБА_1 .

Таким чином, правовідносини, що виникли між відповідачем та ОСОБА_2 (який помер), після його смерті транспортувалися у зобов`язанні правовідносини, що виникли між постачальником та спадкоємцем померлого.

Вказані обставини в розумінні положень ст. 11 ЦК України є юридичними фактами, що свідчать про виникнення між сторонами відповідних цивільних прав та обов`язків в сфері надання та споживання природного газу.

З 01.03.2021 року ТОВ «Полтавагаз збут» припинило постачати природній газ своїм клієнтам та території Полтавської області, однак не проінформувало про неспроможність продовжувати постачання природного газу споживачу.

Не володіючи такою інформацією, фактичний споживач ОСОБА_1 продовжував здійснювати оплату за спожитий газ, у зв`язку з чим, по особовому рахунку № НОМЕР_1 , який закріплений за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням переданих об`ємів Оператором ГРМ, утворилась переплата за спожитий природний газ в сумі 2898,47 грн.

Вказані обставині представником відповідача не заперечувались.

Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем обставин щодо здійснення ним переплати ТОВ «Полтавагаз збут» грошових коштів в сумі 2898,47 грн., які як безпідставно набуті підлягають поверненню споживачу природного газу.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до п. 4 р. ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (далі Правила) для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його суб`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 (далі Типовий договір), разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору.

Пунктом 1.3. розділу 1 Типового договору передбачено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк, шляхом приєднання до умов цього договору.

Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, та або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядок покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього договору.

Фактом згоди позивача про приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, виходячи зі статусу публічного договору, є сплачені рахунки (квитанції) постачальника за поставлений природний газ.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товару у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був споживачем послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Так, ОСОБА_1 , як споживач послуг з газопостачання, оплачував ці послуги, що відповідно до п. 7 гл. 3 Розділу 6 Кодексу розподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, є фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу.

Згідно абзацу 4 п. 24 р. ІІІ Правил постачання природного газу у разі переплати, сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги.

Позивачем наголошувалось і неодноразово повідомлялось товариству, що він не має наміру укладати з ним як суб`єктом ринку природного газу будь-яких нових договорів, а відтак переплачена сума повинна бути йому повернута, оскільки не підлягає зарахуванню в рахунок оплати на наступний розрахунковий період.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до статті 1212 ЦК України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного суду від 23 січня 2020 року у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18.

Наявність певної правової підстави для набуття особою майна виключає застосування до неї положень статті 1212 ЦК України, якщо згадана підстава продовжує існувати.

Водночас сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних відносин будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідними є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Водночас сплата однією стороною грошових коштів другій стороні поза межами платежів, передбачених договором чи договорами, зокрема переплата понад визначену в договорі (договорах) суму, не можу бути визнана такою, що здійснена на підставі відповідного договору.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній від 20.12.2018 року по справі №920/169/18.

З 01 березня 2021 року ТОВ «Полтавагаз збут» припинило постачати своїм клієнтам на території Полтавської області, та не проінформувало у порушення пп. 13 п. 6.2 Типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 про неспроможність продовжувати постачання природного газу споживачу та про його права у встановлений триденний термін.

У зв`язку з тим, не будучи належним чином повідомлений про вищенаведені обставини, тобто про фактичне припинення газопостачальною організацією договірних правовідносин, позивач продовжував сплачувати грошові кошти на рахунок ТОВ «Полтавагаз збут» до серпня 2021 року, зазначаючи в квитанціях як «сплата за спожитий природний газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 ».

Таким чином, вірно встановивши обставин по справі та правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевказані висновки місцевого суду.

Так, не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що позивач не звертався до постачальника із відповідною заявою-приєднання до договору постачання природного газу, чим порушив розділ V Типового положення, у зв`язку з чим незаконно використовував природний газ з 09.11.201 року по 01.03.2021 рік

Вказане твердження є помилковим, оскільки позивач як фактичний споживач природного газу регулярно здійснював оплату на підставі відповідних квитанцій, що є юридичним фактом йогозгоди на приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, виходячи зі статусу публічного договору та доводиться наявними рахунками (квитанціями ) постачальника за поставлений природний газ, який приймав такі оплати та зараховував їх особовому рахунку № НОМЕР_1 , який закріплений за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, відхиляються колегією суддів посилання апелянта на незаконне використання позивачем природного газу, враховуючи недоведеність вказаних обставин та їх спростування фактом існування між сторонами правовідносин в сфері газопостачання як на підставі ст. 11 ЦК України, так і згідно положень вищевказаного Типового договору.

При цьому, необхідно брати до уваги, що ОСОБА_1 як фактичний споживач природного газу попередньо надсилав заяви до ТОВ «Полтавагаз збут» з проханням повернути надмірно сплачені ним кошти, натомість відповідач, не заперечуючи наявність на його рахунках таких коштів, в порушення вимоги абз. 4 п. 24 р. ІІІ Правил постачання природного газу, безпідставно відмовляв в їх поверненні.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2022 року.

Судді : Обідіна О.І. Прядкіна О.В. Чумак О.В.