Справа № 740/565/20
Провадження № 4-с/740/8/22
У х в а л а

про залишення скарги без руху

03 серпня 2022 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

встановила:

Скаржниця звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Розглянувши матеріали зазначеної скарги, а також матеріали, додані до неї, суддя дійшла висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням норм Цивільного процесуального кодексу України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішення.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом абзацу другого пункту 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби т а звернень учасників виконавчого провадження» у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Згідно п.13 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені у пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема, зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 17 вказаної постанови Пленуму сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, як заінтересовані особи.

Так частиною четвертою ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Зазначена скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог встановлених ст.175, 177 ЦПК України, ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.450 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця.

Аналізуючи норми Розділу VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень», вбачається, що учасниками при розгляді даної категорії справ є-стягувач, боржник і державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби чи приватний виконавець рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

У порушення зазначених норм заявник не зазначив усіх заінтересованих осіб, прав та інтересів яких стосується його скарга, зазначив сторонами лише скаржника та боржника, при цьому не вказавши відомості щодо державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються, що унеможливлює його виклик у судове засідання.

Водночас, заявляючи вимогу про визнання бездіяльності державного виконавця, скаржником не конкретизовано та не зазначено, у чому полягають його дії або бездіяльність, обставини, що свідчать про це, норму закону, яку порушено суб`єктом оскарження, не викладено обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Із поданої скарги не вбачається, коли скаржник дізналася про порушення її права або свободи, а тому суд позбавлений можливості встановити, чи пропущений строк звернення до суду.

Згідно п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 26 грудня 2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 185 ЦПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення скарги без руху.

Вказані недоліки є підставою для залишення скарги без руху.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.175, 177, 185, 447, 449 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ухвалила:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця залишити без руху.

Запропонувати скаржниці у п*ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані у ній недоліки шляхом подання належним чином оформленої скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у вказаний строк скарга вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Г. Ковальова