Справа № 713/2743/21
Провадження №2/713/68/22
РІШЕННЯ

іменем України

20.07.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., з участю секретаря судового засідання Матейчук Л.Ю., представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача Матвійчука М.З. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 інтереси якого представляє адвокат Клим Надія Іванівна до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Чернівецького міського округу Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ, третя особа яка, не заявляє самостійних вимог , щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Чернівецького міського округу Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ, третя особа яка, не заявляє самостійних вимог , щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

В позові вказує, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.01.2020 року по цивільній справі №713/1424/18 провадження №2/713/3/20 відмовлено в задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до нього ОСОБА_2 , де третьою особою є ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки. Дане рішення суду набрало законної сили 10.03.2020 року, а тому відповідно до положень 4.4 ст.82 ЦПК України встановлені ним обставини не потребують доказуванню.

Зазначеним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області встановлено, зокрема, що 14.05.2007 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , укладено договір кредиту №151, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15000,00 доларів США, зі сплатою 13 (тринадцять) процентів річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 13.05.2015 року. (Пунктом 1.2. кредитного договору №151 від 14.05.2007 року передбачено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі: на споживчі цілі ).

14.05.2007 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ним, ОСОБА_2 , укладено іпотечний договір №151 від 14.05.2007 року, за умовами якого він передав в іпотеку Іпотекодержателю (AT «Укрсоцбанк») у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту №151 від 14.05.2007 року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, наступне нерухоме майно: житловий будинок (літ. «А») - цегла, загальною площею - 127,00 кв.м, в тому числі житловою площею - 74,80 кв.м, літню кухню з гаражем, сараєм та підвалом (літ. «Б») - цегла, убиральню (літ. «В») - цегла, №1 огорожу - м/сітка, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

13.09.2013 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ним, ОСОБА_2 , укладено договір №1 про зміну умов іпотечного договору №151 (з майновим поручителем) від 14.05.2007 року, за умовами якого у зв`язку із внесенням змін та доповнень до Договору кредиту №151 від 14.05.2007 року, з договором №1 від 24.05.2013 року, договором №2 від 19.08.2013 року та договором №3 від 13.09.2013 року про внесення змін до договору кредиту №151 (з майновим поручителем) від 14.05.2007 року, посвідченого нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №3441, викладено п. 1.4.1 іпотечного договору в наступній редакції: «1.4.1 повернення кредиту в розмірі 15000,00 доларів США зі сплатою 1% річних на період з 13.09.2013 року по 12.03.2014 року. У разі невиконання даного зобов`язання, з 12.03.2014 року встановлено плату за користування кредитом 16 % річних та комісій в іншому розмірі, обумовленому основним зобов`язанням та всіма додатковими договорами до нього, з кінцевим терміном погашення 13.05.2015 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлено основне зобов`язання. 2 викладення в новій редакції п. 1.4.1 Іпотечного договору не тягне змін інших умов іпотечного договору».

- Згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №14224071 від 12.04.2007 року він ОСОБА_2 , є власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором №151 від 14.05.2007 року станом на 15.03.2018 року заборгованість по кредитному договору становила 24539,73 доларів США, яка склалася з наступного: 6706,78 доларів США - заборгованість за кредитом; 12658,84 доларів США - заборгованість за відсотками; 1841,56 доларів США - пеня за несвоєчасність повернення кредиту; 3332,55 доларів США - пеня за несвоєчасність повернення відсотків.

- Згідно довідки ПАТ «Укрсоцбанк» по кредитному договору №151 від 14.05.2007 року ОСОБА_3 за період з 20.06.2007 року по 20.12.2013 року було сплачено кошти в рахунок заборгованості в сумі 11785,28 доларів США, з яких: 8293,22 доларів США - основна заборгованість за кредитом; 3492,06 доларів США - відсотки за кредитом.

- Згідно висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи №5763-5766/18-26 від 11.09.2019 року, призначеної ухвалою суду від 16.10.2018 року дійсна вартість іпотечного майна, а саме: житлового будинку (літ. «А») - цегла, загальною площею - 127,00 кв.м, в тому числі житловою площею - 74,80 кв.м, літньої кухні з гаражем, сараєм та підвалом (літ. «Б») - цегла, убиральні (літ. «В») - цегла, №1 огорожі - м/сітка, що заходиться: АДРЕСА_1 становила 1310 026,00 гривень, без ПДВ.

Сторони погодили, що кінцевим терміном повернення кредитної заборгованості по кредиту є 13 травня 2015 року. Останній платіж ОСОБА_3 в рахунок погашення кредиту було внесено 27 травня 2013 року. Отже, позивач набув право пред`явити позов до іпотекодавця ОСОБА_2 протягом трьох років, починаючи від кінцевого терміну повернення кредитної заборгованості по кредиту, а саме з 13 травня 2015 року, тобто 13 травня 2018 року, проте з даним позовом AT «Укрсоцбанк», правонаступником якого є AT «Альфа-Банк» звернувся 08 серпня 2018 року. При цьому, збільшеного строку позовної давності сторонами в іпотечному договорі не погоджувалось, клопотань про поновлення трирічного строку позивачем не заявлялось.

Суд дійшов обгрунтованого висновку, що AT «Укрсоцбанк», правонаступником якого є AT «Альфа-Банк», пред`явило позов про звернення стягнення на предмет іпотеки з пропуском встановленого законодавством трирічного строку на звернення до суду за захистом свого порушеного права, а тому суд відмовив у задоволенні пред`явлених до нього, ОСОБА_2 , де третьою особою є ОСОБА_3 , позовних вимог, у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої він заявив.

AT «Альфа-Банк» не оскаржував рішення Вижницького районного суду, а отже погодився з ним.

У жовтні 2021 року (точної дати не пам`ятає) до нього додому приїхали невідомі особи, які представилися службою безпеки AT «Альфа-Банк» та повідомили, що йому житловий будинок належить AT «Альфа-Банк», оскільки вони на підставі іпотечного договору зареєстрували право власності на нього. Також запропонували викупити його будинок у AT «Альфа-Банк».

Також надали копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №277702685, сформованої 01.10.2021 року з якої вбачається, що:

- 14.05.2007 року Реєстраційною службою Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області на підставі договору іпотеки серія та номер 3441, посвідченого 14.05.2007 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. проведено державну реєстрацію іпотеки. Строк виконання основного зобов`язання: 13.05.2015 року, розмір основного зобов`язання: 15000,00 доларів США. Іпотекодержатель: АКБ «Укрсоцбанк», іпотекодавець: ОСОБА_2 . Цього ж дня проведено державну реєстрацію обтяжень.

24.09.2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Наталією Володимирівною на підставі іпотечного договору №151 (з майновим поручителем), серія та номер 1217, посвідченого 13.09.2013 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., проведено державну реєстрацію права приватної власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк», на житловий будинок «А», загальною площею 127,00 кв.м, житловою площею 74,8 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня-гараж-сарай «Б», убиральня «В», огорожа №1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 44192622.

В подальшому, представники AT «Альфа-Банк» надали йому чистий бланк звернення до голови правління AT «Альфа-Банк», який сказали підписати, але він відмовився і у відповідь почув погрози.

Вважає, що AT «Альфа-Банк» своїми діями, а приватний нотаріус Козлова Н.В. своїм рішенням про державну реєстрацію права власності протиправно позбавили його права приватної власності на нерухоме майно, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Просить скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козлової Наталії Василівни про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про право власності: 44192622 від 24.09.2021 року про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», .

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк», код за ЄДР 23494714, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська буд. 100 на користь позивача, сплачений судовий збір у розмірі 1362 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала послалась на обставини вказані викладені в позові.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Матвійчук М.З. позов не визнав. У відзиві вказує, що 14.05.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір кредиту № 151 із наступними змінами та доповненнями (Далі - Кредитний договір), за умовами якого позичальник отримала кредиту в розмірі 15 000,00 дол. США зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення кредиту та процентів - не пізніше 13.05.2015року.

У якості забезпечення виконання позичальником взятих на себе за Кредитним договором зобов`язань між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 0.14 05.2007 року було укладено Іпотечний договір № 151, (далі - Іпотечний договір), відповідно до п. 1.1 якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно (надалі - предмет іпотеки): будинок, що складається з: житлового будинку загальною площею 127,00 кв.м., в тому числі житловою площею 74,80 кв.м., літньої кухні з гаражом, сараєм та підвалом що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно статуту AT «Альфа-Банк» є правонаступником AT «Укрсоцбанк».

У зв`язку із неналежним виконанням взятих за Кредитним договором зобов`язань, утворилась заборгованість, яка станом на 23.09.2021 року становила 57248,38 дол. США.

Пунктами 2.4.3, 2.4.4, 4.1, 4.2, Іпотечного договору визначено, що Іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги переважно перед іншими кредиторами, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб визначений Іпотекодержателем самостійно.

Відповідно до ч. 1 cт. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основ, зобов язання.

Частиною першою cm. 33 Закону України «Про іпотеку», визначено, що у разі невиконання боржником основного зобов язання іпотекодрежатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов 'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього закону

Згідно п. 4.6 Іпотечного договору, звернення стягнення на Предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя одним із наступних способів: 4.6.3 Шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Згідно п. 4.9 Іпотечного договору, у випадку невиконання Іпотекодавцями письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим та/або Договором кредиту у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок Предмета іпотеки. Це застереження згідно Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, який є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на Предмет іпотеки на підставі цього іпотечного договору, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом.

У відповідності до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про іпотеку», визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За частиною другою статті 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону

За частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов 'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права вчасності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності потекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу потекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов язання.

Отже, вказане вище застереження в іпотечному договорі прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками, та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Так, при розгляді аналогічної справи з аналогічними умовами договору Верховний Суд прийняв постанову від 22 лютого 2021 року № 344/16105/19 де зазначив таке: «Іпотечним договором від 14 березня 2007 року № 1022-22/340 передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пункт 4.5.3 іпотечного договору містить відповідне застереження, згідно з яким Іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов 'язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 760/14438/15-ц, в Велика Палата Верховного Суду в постанові № 310/11024/15-ц від 29.05.2019 року, тощо.

Також в 2018 році Кредитор звертався до суду з позовом, в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок стягнення заборгованості за Кредитним договором №151 від 14.05.2007 року, що становить 19365,62 доларів США., яка складається з наступного : заборгованості за кредитом - 6706,78 дол. США, заборгованості за відсотками - 12658,84 доларів США.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області №713/1424/18 від 22.01.2020 року в задоволенні позову було відмовлено по причині пропуску позивачем позовної давності для звернення з позовом до суду.

Суд, застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц тощо.

Тобто, наявність рішення суду про відмову в задоволенні позову по причині пропуску позивачем позовної давності свідчить про встановлення судом підставності позову та дійсності заявленої вимоги, однак неможливість захисту права позивача в судовому порядку.

Однак в даному випадку спір стосується позасудового способу захисту порушеного права Іпотекодержателя. а тому позовна давність застосована до вимог кредитора в даному випадку не може бути підставою для відмови в захисті.

Крім того , вважає, що при проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем державним реєстратором не було порушено жодних норм чинного законодавства виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об 'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Як зазначалося вище, норми Закону України «Про іпотеку», зокрема, ст. ст. 36-37 цього закону визначають, що застереження в договорі іпотеки про задоволення вимог іпотекодержателя є Договором про задоволення вимог іпотекодержателя, а тому відповідно є підставою для набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козлова Н.В. не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомила та не подала у встановлений судом строк пояснень щодо позову або відзиву на позов.

Третя особа, ОСОБА_3 у судове засідання не зявився , належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши представників сторін ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.01.2020 року по цивільній справі №713/1424/18 провадження №2/713/3/20 відмовлено в задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до нього ОСОБА_2 , де третьою особою є ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки. Дане рішення суду набрало законної сили 10.03.2020 року.

Зазначеним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області встановлено, зокрема, що 14.05.2007 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , укладено договір кредиту №151, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15000,00 доларів США, зі сплатою 13 (тринадцять) процентів річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 13.05.2015 року. (Пунктом 1.2. кредитного договору №151 від 14.05.2007 року передбачено, що кредит надається позичальнику на споживчі цілі.

14.05.2007 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ним, ОСОБА_4 , укладено іпотечний договір №151 від 14.05.2007 року, за умовами якого він передав в іпотеку Іпотекодержателю (AT «Укрсоцбанк») у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту №151 від 14.05.2007 року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, наступне нерухоме майно: житловий будинок (літ. «А») - цегла, загальною площею - 127,00 кв.м, в тому числі житловою площею - 74,80 кв.м, літню кухню з гаражем, сараєм та підвалом (літ. «Б») - цегла, убиральню (літ. «В») - цегла, №1 огорожу - м/сітка, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

13.09.2013 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ним, ОСОБА_4 , укладено договір №1 про зміну умов іпотечного договору №151 (з майновим поручителем) від 14.05.2007 року, за умовами якого у зв`язку із внесенням змін та доповнень до Договору кредиту №151 від 14.05.2007 року, з договором №1 від 24.05.2013 року, договором №2 від 19.08.2013 року та договором №3 від 13.09.2013 року про внесення змін до договору кредиту №151 (з майновим поручителем) від 14.05.2007 року, посвідченого нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №3441, викладено п. 1.4.1 іпотечного договору в наступній редакції: «1.4.1 повернення кредиту в розмірі 15000,00 доларів США зі сплатою 1% річних на період з 13.09.2013 року по 12.03.2014 року. У разі невиконання даного зобов`язання, з 12.03.2014 року встановлено плату за користування кредитом 16 % річних та комісій в іншому розмірі, обумовленому основним зобов`язанням та всіма додатковими договорами до нього, з кінцевим терміном погашення 13.05.2015 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлено основне зобов`язання. 2 викладення в новій редакції п. 1.4.1 Іпотечного договору не тягне змін інших умов іпотечного договору».

Згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №14224071 від 12.04.2007 року , ОСОБА_2 , є власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором №151 від 14.05.2007 року станом на 15.03.2018 року заборгованість по кредитному договору становила 24539,73 доларів США, яка склалася з наступного: 6706,78 доларів США - заборгованість за кредитом; 12658,84 доларів США - заборгованість за відсотками; 1841,56 доларів США - пеня за несвоєчасність повернення кредиту; 3332,55 доларів США - пеня за несвоєчасність повернення відсотків.

Згідно довідки ПАТ «Укрсоцбанк» по кредитному договору №151 від 14.05.2007 року ОСОБА_3 за період з 20.06.2007 року по 20.12.2013 року було сплачено кошти в рахунок заборгованості в сумі 11785,28 доларів США, з яких: 8293,22 доларів США - основна заборгованість за кредитом; 3492,06 доларів США - відсотки за кредитом.

Згідно висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи №5763-5766/18-26 від 11.09.2019 року, призначеної ухвалою суду від 16.10.2018 року дійсна вартість іпотечного майна, а саме: житлового будинку (літ. «А») - цегла, загальною площею - 127,00 кв.м, в тому числі житловою площею - 74,80 кв.м, літньої кухні з гаражем, сараєм та підвалом (літ. «Б») - цегла, убиральні (літ. «В») - цегла, №1 огорожі - м/сітка, що заходиться: АДРЕСА_1 становила 1310 026,00 гривень, без ПДВ.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону.

Можливість і порядок звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені, зокрема, статтями 35-37 Закону України «Про іпотеку».

Частиною першою ст.35 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

За змістом ст.36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Частиною 3 ст.37 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У пункті 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що державним реєстратором є нотаріус.

Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону державний реєстратор, зокрема:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.11 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

У частинах 2 та 8 ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» закріплено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

У п.3 ч.1 ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам Закону.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації прав, що набуваються, змінюються або припиняються у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість набуття, зміни чи припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до п.61 цього Порядку для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються:

1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або

засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами);

3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк.

Протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яким є нерухоме житлове майно загальною площею в межах, визначених зазначеним Законом, що виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, також подається заява, що підтверджує згоду іпотекодавця - громадянина України на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України Про нотаріат, крім випадків встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності іпотекодавця на інше нерухоме житлове майно (його частину) у Державному реєстрі прав чи в його невід`ємній архівній складовій частині або надання державному реєстратору документів, якими підтверджується, що відповідне нерухоме житлове майно не є місцем постійного проживання іпотекодавця.

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, обтяжень речових прав на передане в іпотеку майно, у тому числі внесення після державної реєстрації іпотеки іпотекодавця до Єдиного реєстру боржників, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Згідно з п.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду, об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна, або; таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.

У наведених правових нормах визначено перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Вказаний висновок висловлено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі №306/1224/16-ц (провадження №14-501цс18) та від 20.03.2019 року у справі №306/2053/16-ц (провадження №14-22цс19).

Так, зокрема у справі №306/1224/16-ц Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про те, що іпотекодержатель ухилився від виконання свого обов`язку, передбаченого як ЗУ «Про іпотеку», так і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, що унеможливило встановлення нотаріусом завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі й шляхом набуття права власності, а тому державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за кредитором була проведена всупереч норм чинного законодавства. Також у цій справі встановлено невідповідність вартості нерухомого майна (предмета іпотеки) дійсній ринковій вартості, однак ця обставина була не єдиною підставою для задоволення позовних вимог.

Визначена у частині першій статті 35 Закону України «Про іпотеку» процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.06.2019 року у справі №205/578/14-ц, провадження №14-48цс19).

Іпотекодержатель на підтвердження факту направлення й отримання іпотекодавцем вимоги про порушення основного зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки у силу зазначених норм матеріального права зобов`язаний надати державному реєстратору докази отримання іпотекодавцем такої вимоги разом із заявою про державну реєстрацію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі №638/20000/16-ц, провадження №14-2цс19).

У справі №306/2053/16-ц Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про те, що основною підставою задоволення позову виступала відсутність відомостей про отримання іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності. Крім того вказано на те, що оцінка предмета іпотеки на момент переходу права власності не проводилась.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.06.2020 року у справі №914/953/19 з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №306/1224/16-ц зроблено висновок про необхідність подання державному реєстратору документа про експертну оцінку предмета іпотеки.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 12.08.2020 року у справі №921/353/19 із посиланням на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.03.2020 року у справі №306/2053/16-ц, враховуючи положення статті 37 ЗУ «Про іпотеку», виходив з того, що ціна набуття об`єкта права власності є істотною обставиною, яка має погоджуватися з власником майна при зверненні іпотекодержателем стягнення на іпотечне майно в позасудовий спосіб шляхом набуття на нього права власності. Відповідно нездійснення оцінки предмета іпотеки на момент переходу права власності до іпотекодержателя є порушенням процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Подібні висновки з посиланням на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 20.03.2019 року у справі №306/2053/16-ц (провадження №14-22цс19) та від 23.01.2019 року у справі №306/1224/16-ц (провадження №14-501цс18), зроблено Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду в постановах від 29.01.2020 року у справі №607/8488/18 (провадження №61-7603св19) та від 04.02.2021 року у справі №275/2881/19 (провадження №61-727св19).

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону та правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду дає підстави для обґрунтованого висновку, що приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н.В. прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечне нерухоме майно за АТ «Альфа-Банк» за відсутності:

- передбаченої ст.35 ЗУ «Про іпотеку» письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, та передбачених пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 доказів її отримання ОСОБА_2 ;

- передбаченої ст.37 ЗУ «Про іпотеку» та пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, здійсненої відповідно до вимог ст.ст.9, 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року оцінки іпотечного майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності станом на момент переходу права власності до Банку та погодженої АТ «Альфа-Банк» з ОСОБА_2 , власником майна, ціни набуття права власності на предмет іпотеки станом на момент переходу права власності (дату вчинення реєстраційної дії) і під час дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» .

Вказане свідчить, що під час ініціювання процедури звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору АТ «Альфа-Банк» не було дотримано вимог ст.ст.35-37 ЗУ «Про іпотеку», а державний реєстратор приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н.В. провела 22.04.2021 року державну реєстрацію за АТ «Альфа-Банк» права власності на житловий будинок, розташований за адресою: житловий будинок АДРЕСА_1 , за відсутності документів, передбачених пунктом 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а отже без дотримання вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому її рішення про державну реєстрацію права власності є протиправним і підлягає скасуванню.

Наведені у відзиві на позов доводи представника відповідача про правомірність дій банку та державного реєстратора суд визнає неспроможними, оскільки вони повністю спростовані дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд надав належну правову оцінку, та ґрунтуються виключно на власному тлумаченні представником відповідача норм чинного цивільного законодавства та правових висновків Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду щодо застосування цих норм на власну користь.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362,00 грн пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.1, 33, 35-37 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст.2, 10, 11, 18, 24, 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.9, 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», п.п.57, 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-82, 133, 134, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354, п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 інтереси якого представляє адвокат Клим Надія Іванівна до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Чернівецького міського округу Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ, третя особа яка, не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,- задовольнити.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козлової Наталії Василівни про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про право власності: 44192622 від 24.09.2021 року про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», .

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк», код за ЄДР 23494714, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська буд. 100 на користь ОСОБА_2 , сплачений судовий збір у розмірі 1362 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду .

Позивач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерного товариства «Альфа-Банк», код за ЄДР 23494714, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська буд. 100.

Треті особи: Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Козлова Наталія Василівна , юридична адреса: 58018 м. Чернівці вул.Ф.Полетаєва,12

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя Антоніна КИРИЛЯК