Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області Гордєєва Людмила Іванівна, про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним та визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним та визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в якому просить визнати частково недійсним свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 20 лютого 1990 року, видане на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної Ради народних депутатів № 305 від 11.12.1989 року «Про оформлення права власності на жилі будинки» на ім`я ОСОБА_4 в частині віднесення жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , до суспільної групи - «колгоспний двір», оскільки голова двору ОСОБА_4 не був членом колгоспу і не працював у колгоспі, а тому домогосподарство, що знаходиться у АДРЕСА_1 , не може відноситися до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Крім того, просить визнати за нею право власності на майно - житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 . Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно через відсутність визначення часток майна, що підлягає успадкуванню після смерті ОСОБА_4 .

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позовних вимог.

Третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області Гордєєва Людмила Іванівна у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив

Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20 лютого 1990 року, виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної ради Тернопільської області, вбачається, що цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить до колгоспного двору, що складається з 3-х членів, головою якого є ОСОБА_4 .

Вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної ради № 305 від 11 грудня 1989 року «Про оформлення права власності на жилі будинки».

Згідно з випискою з погосподарських книг станом на 15 квітня 1991 року, а також на 1989 та 2003 роки, домогосподарство у АДРЕСА_1 (теперішня АДРЕСА_1 , належало до суспільної групи господарств - колгоспні двори і головою двору був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Членами двору зазначені: дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Із копії трудової книжки від 21 січня 1971 року, виданої ОСОБА_4 вбачається, що він з 1965 року і до виходу на пенсію працював на Хоростківському цукровому заводі «Комсомолець», а пізніше на Чортківському цукровому заводі на різних посадах (тракториста, робочого, інженера - діагноста, слюсара - тракториста, слюсара, тракториста, машиніста, слюсара - ремонтника).

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_4 в колгоспі ніколи не працював і не був його членом, а тому його домогосподарство помилково віднесено до суспільної групи господарств - колгоспний двір.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

З введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року.

Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року.

Так, згідно зі статтями 120, 123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Правильне застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР 1963 року передбачає з`ясування питання про віднесення будинку до відповідної суспільної групи господарств.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15.

Спеціальним нормативним актом, який визначає порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах, є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1995 року № 48.

Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Отже, виходячи зі змісту Вказівок № 5-24/26 від 12 травня 1985 року, Вказівок № 69 від 25 травня 1990 року, та враховуючи, що голова двору ОСОБА_4 не був членом колгоспу і не працював у колгоспі, а тому домогосподарство, що знаходиться у АДРЕСА_1 , не може відноситися до суспільної групи господарств - колгоспний двір.

Враховуючи наведене, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання вказаного свідоцтва про право власності частково недійсним підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги позивача ОСОБА_6 про визнання права власності на майно - житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , то слід зазначити наступне

ІНФОРМАЦІЯ_6 батько позивача ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 . День його смерті є часом відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0298 га, що знаходиться на території Довгенської сільської ради, кадастровий номер :01:002:0116.

До дня смерті ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ним проживали та були зареєстровані дружина - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_3 , дочка - ОСОБА_1 , що підтверджується довідками Теребовлянської міської ради №09 - 04 - 13/138 від 08.07.2020 року, №09 - 04/13/10 від 17.01.2022 року.

13 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір про поділ спадкового майна, який посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. від 13.01.2021 року по реєстру за № 23, згідно з яким дочка померлого ОСОБА_1 спадкує житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 спадкує зазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0298 га .

Постановою приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області Гордєєвої Людмили Іванівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.01.2021 року № 16/02 - 31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 у зв`язку із невизначенням частки майна, що підлягає супадкуванню після смерті ОСОБА_4 на належний йому житловий будинок. Згідно із ст. 529 ЦК УРСР дружина померлого ОСОБА_2 подала заяву про небажання спадкувати майно за законом.

Відповідно до висновку про вартість майна, вартість спадкового житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами складає 169400 грн.

Судові витрати позивач просить покласти на неї за її згодою.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Керуючись ст.76-80, 200, 263-265 ЦПК України, ст.524 ЦК України 1963 року, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 20 лютого 1990 року, видане на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної ради № 305 від 11.12.1989 року «Про оформлення права власності на жилі будинки» на ім`я ОСОБА_4 , в частині віднесення жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , до суспільної групи - «колгоспний двір».

Визнати за ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя