ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2540/20

Провадження № 22-ц/4820/608/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 683/2540/20 за позовом Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року (суддя Цішковський В.А.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року КП по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

В обґрунтування позову зазначалось, що позивач є постачальником послуг теплової енергії до будинку, в якому знаходиться квартира АДРЕСА_1 . Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані у вказаній квартирі.

Проте, відповідачі в порушення вимог ст.ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України, та положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не здійснюють оплату наданих послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим станом на 01 жовтня 2020 року заборгованість склала 31 872,10 грн.

В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за послуги теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка утворилась станом на 01.04.2021 у розмірі 40 878,59 грн.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства Тепловик Старокостянтинівської міської ради 40 878 грн 59 коп заборгованості за послуги з теплопостачання. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства Тепловик Старокостянтинівської міської ради по 1 051 грн судового збору з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 , останній подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення вказаним рішенням його законних прав та інтересів, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне дослідження доказів у справі. Зазначає, що розрахунок заборгованості наданий позивачем не є достатнім доказом на підтвердження надання позивачем послуг та їх обґрунтованості. Вважає, що підставою для стягнення заборгованості є саме доведеність позивачем факту надання таких послуг відповідачу ОСОБА_2 , однак будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 є споживачем таких послуг, мешкав в даній квартирі в спірний період та повинен нести солідарний обов`язок за спожиті послуги матеріали справи не містять. Зазначає, що він не проживає у квартирі АДРЕСА_1 та не користується комунальними послугами, особовий рахунок оформлений на ОСОБА_1 , а тому у нього відсутні зобов`язання пере позивачем щодо сплати послуг з теплопостачання. Крім того, як зазначає скаржник, суд безпідставно не врахував подану ним заяву про пропущений позивачем строк позовної давності.

КП по експлуатації теплового господарства «Тепловик» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року без змін. Вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на основі повного і всебічного з`ясування обставин справи та ухвалене з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Рішення в частині задоволення позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання і судового збору із ОСОБА_2 не відповідає вищевказаним вимогам закону.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про стягнення в солідарному порядку заборгованості за теплопостачання з відповідача ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, пославшись, що КП «Тепловик» було здійснено подачу тепла до будинку по АДРЕСА_1 . Відповідач отримує комунальні послуги від позивача з централізованого опалення, але з жовтня 2016 року добровільно їх не оплачує. При цьому, суд встановив наявність боргу з оплати послуг за постачання теплової енергії в розмірі 40 878 грн 59 коп.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 71)

У вказаній квартирі зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 3).

За цією адресою на ім`я відповідача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 і КП по експлуатації теплового господарства «Тепловик» є надавачем послуг з теплопостачання (а.с. 4). розрахунками позивача станом на 01 наявна заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Сам по собі факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг у повному обсязі, оскільки згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують такі права та обов`язки і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Такі ж положення містять і норми статтей 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначена норма права встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. А тому, саме на власника квартири - відповідача ОСОБА_1 покладено обов`язок щодо сплати заборгованості з надання послуг з теплопостачання. І з цього приводу, є підставними доводи апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного вище, підстав для стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання із ОСОБА_2 у солідарному порядку немає. Відповідно, рішення суду першої інстанції у частині солідарного стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання і судового збору із ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, та враховуючи задоволення позовних вимог лише до відповідача ОСОБА_1 , витрати по сплаті позивачем судового збору в розмірі 2102 грн. покладаються на відповідача ОСОБА_1 . Крім того, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 з позивача КП по експлуатації теплового господарства «Тепловик» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору понесені ним при подачі апеляційної скарги в розмірі 3153 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року в частині солідарного стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_2 відмовити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року в частині вирішення питання про стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення. Стягнути з ОСОБА_1 на користь КП по експлуатації теплового господарства «Тепловик» 2102 грн судового збору.

Стягнути з КП по експлуатації теплового господарства «Тепловик» (місцезнаходження: вул. Ессенська, 2, блок 4, м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100, ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь ОСОБА_2 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 3153 грн. судового збору.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 22 березня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай