ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/812/20Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 22-ц/817/141/22 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 301030400
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Дідух М.Є.

та представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дубчака С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №595/812/20 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Пацули Василя Олександровича на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року, ухваленого суддею Федорончуком В.Б., повний текст якого складений 04 листопада 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватне підприємство "Автовир", Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області, Головний сервісний центр МВС про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Приватне підприємство "Автовир", Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області про визнання договору комісії №750 від 23 жовтня 2017 року, договору купівлі-продажу №17/12/000658 від 23 жовтня 2017 року про продаж автомобіля MAN 8.145, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_1 - недійсними; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на транспортний засіб MAN 8.145, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_1 ; поновлення реєстрації автомобіля MAN 8.145, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , за ОСОБА_1 ; витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 автомобіль MAN 8.145, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , та повернення його ОСОБА_1 , а також стягнення судових витрат (том 1, а.с. 2-5).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в січні 2017 року ним було надано у тимчасове користування ОСОБА_2 вантажний транспортний засіб MAN 8.145, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , на термін до заявлення вимоги про його повернення. Також, ОСОБА_2 було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 24 червня 2011 року. У квітні 2020 року йому стало відомо, що ОСОБА_2 , маючи у користуванні належний йому автомобіль, скориставшись послугами комісіонера ПП "Автовир" (79069, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 327, , тел.: НОМЕР_7), підробивши підписи, уклав без його відома і від його імені договір комісії №750 від 23 жовтня 2017 року, а також, підробивши його, підписав акт технічного огляду транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер від 23 жовтня 2017 року №7165/17/000657 та Акт приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером, без номера та дати. В подальшому ПП "Автовир" 23 жовтня 2017 року уклало договір купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу №17/10/000658, на підставі якого РСЦ МВС в Тернопільській області (46400, Тернопільська область, с. Підгороднє, вул. Стрийська, 5, , тел.: (0352) 51-90-29) було зареєстровано автомобіль за ОСОБА_2 . Таким чином, відповідач незаконно, проти його волі заволодів належним йому транспортним засобом MAN, переоформивши його на себе. З метою захисту порушеного права він вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Також, ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Приватне підприємство "Автовир", Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області про визнання договору комісії №961 від 16 грудня 2017 року, договору купівлі-продажу №17/10/000871 від 16 грудня 2017 року про продаж автомобіля Foden Alpha, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_4 - недійсними; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на транспортний засіб Foden Alpha, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_4 ; поновлення реєстрації автомобіля Foden Alpha, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , за ОСОБА_1 ; витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 автомобіль Foden Alpha, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , та повернення його ОСОБА_1 , а також стягнення судових витрат (том 1, а.с. 71-74).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в січні 2017 року ним було надано у тимчасове користування ОСОБА_3 вантажний транспортний засіб FODEN ALPHA, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 , на термін до заявлення вимоги про його повернення. Також, ОСОБА_3 було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 17 лютого 2012 року. У квітні 2020 року йому стало відомо, що ОСОБА_3 , маючи у користуванні належний йому автомобіль, скориставшись послугами комісіонера ПП "Автовир" (79069, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 327, , тел.: НОМЕР_7), підробивши підписи, уклав без його відома і від його імені договір комісії №961 від 16 грудня 2017 року, а також, підробивши його, підписав акт технічного огляду транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер від 16 грудня 2017 року №7165/17/000870 та Акт приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером, без номера та дати. В подальшому ПП "Автовир" 16 грудня 2017 року уклало договір купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу №17/12/000871, на підставі якого РСЦ МВС в Тернопільській області (46400, Тернопільська область, с. Підгороднє, вул. Стрийська, 5, , тел.: (0352) 51-90-29) було зареєстровано автомобіль за ОСОБА_3 . Таким чином, відповідач незаконно, проти його волі заволодів належним йому транспортним засобом FODEN, переоформивши його на себе. З метою захисту порушеного права він вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2020 року цивільну справу №595/812/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та третіх осіб Приватного підприємства "Автовир", Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області про визнання договору комісії та договору купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації права власності на транспортний засіб, поновлення реєстрації транспортного засобу та витребування його з чужого незаконного володіння, та цивільну справу №595/813/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третіх осіб Приватного підприємства "Автовир", Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області про визнання договору комісії та договору купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації права власності на транспортний засіб, поновлення його реєстрації та витребування з чужого незаконного володіння - об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі №595/812/20 (том 1, а.с. 121).

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року залучено до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третіх осіб Приватного підприємства "Автовир", Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області про визнання договору комісії та договору купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації права власності на транспортний засіб, поновлення його реєстрації та витребування з чужого незаконного володіння, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Головний сервісний центр МВС (04071, м. Київ, Шевченківський район, вул. Лук`янівська, 62) (том 1, а.с. 189).

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватне підприємство "Автовир", Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області, Головний сервісний центр МВС про витребування майна з чужого незаконного володіння - задоволено.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 автомобіль MAN 8.145, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , та повернуто автомобіль ОСОБА_1 .

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 автомобіль FODEN ALPHA, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , та повернути автомобіль ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2 803 (дві тисячі вісімсот три) гривні 50 копійок судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 2 488 (дві тисячі чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок судового збору (том 2, а.с. 45-48).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Пацула Василь Олександрович просить скасувати рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року в справі №595/812/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що воно є необґрунтованим, неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, порушення норм процесуального права при визначенні складу сторін, що мають брати участь у справі (том 2, а.с. 65-69).

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Пацула В.О. зазначив, що в 2017 році ОСОБА_1 , отримавши грошові кошти за автомобілі, передав їх комісіонеру для оформлення договорів купівлі-продажу. Однак, після трьох років законного перебування автомобілів у власності відповідачів, маючи на меті протиправно збагатитись за їх рахунок, звернувся до суду, умисно ввів суд в оману, надавши абсолютно неправдиві відомості про те, що нібито, такі автомобілі вибули з його власності всупереч його волі. В якості письмового доказу до суду першої інстанції позивачем надано завірену ним же копію висновку експерта з кримінального провадження №0000085, де у вступній частині міститься номер вже іншого кримінального провадження №0000169. При цьому, суд, долучаючи вказаний висновок до матеріалів справи та поклавши його в основу прийнятого рішення, не з`ясував, звідки у позивача взялася частина матеріалів з кримінального провадження, який статус в ньому має ОСОБА_1 , кого чи чого такі кримінальні провадження стосуються, на якій стадії перебувають і які процесуальні рішення за результатами розслідування були прийняті. Крім того, суд не з`ясував, чому експертний висновок у кримінальному провадженні був наданий Тернопільським відділенням КНІДСЕ, а не Тернопільським НДЕКЦ, куди зазвичай призначаються експертизи органами поліції. Вказує, що з копії висновку експерта №1383-1388/20-22 чітко вбачається, що документи, які мали б бути долучені в якості доказів у кримінальному провадженні, поступили експерту невідомим шляхом і без упакування, а експериментальні зразки підписів не завірені посадовою особою, яка їх відбирала, то внаслідок таких особливо недбалих дій ці докази є абсолютно недопустимими і не можуть мати будь-якої доказової сили ні в кримінальному провадженні, ні в цивільній справі. Крім того, позивач стверджує, що не підписував з ПП "Автовир" ніяких договорів, а тому, відчуження автомобілів відбулося всупереч його волі, додавши до позову, завірену копію договору комісії №750 від 23 жовтня 2017 року та від 16 грудня 2017 року, отриманого на запит від Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області, з написом "згідно з оригіналом" та підписом ОСОБА_1 , на якому не відобразився його підпис як емітента. Однак, якщо такий документ був наданий у відповідь на запит, то він повинен був завірений не позивачем, а розпорядником інформації. Представник позивача в судових дебатах відмовився від позовних вимог про визнання договорів комісії та купівлі-продажу недійсними, розуміючи, що вони заявлені не до тих відповідачів, а просив лише витребувати майно з чужого незаконного володіння, не наполягаючи, при цьому, на визнанні цих договорів недійсними. Тобто просив застосувати наслідки недійсності правочинів без визнання самих правочинів недійсними.

Від третьої особи: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) надійшли письмові пояснення, в яких вказують, що дані транспортні засоби реєструвались в ТСЦ №6145 РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області у відповідності до вимог п.8 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок та інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (із змінами та доповненнями), на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання, а саме: на підставі договорів купівлі-продажу транспортних засобів, укладених в ПП "Автовир" м. Львів.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Дубчака Сергія Петровича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Пацули В.О. - без задоволення, а рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року - без змін, посилаючись на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її вимоги не підлягають до задоволення, а оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим, належним чином мотивованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих всіх обставин справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийняте із дотриманням вимог як матеріального так і процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв як належний та допустимий доказ висновок судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів від 23 січня 2021 року №1383-1388/20-22.

Треті особи: Приватне підприємство "Автовир", Головний сервісний центр МВС своїм правом на відзив не скористалися.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Дубчак С.П. апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Пацула В.О. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, зіславшись на доводи викладені в ній, проте, після оголошеної перерви, 14.03.2022 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи.

Представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області - Курило В.І. в судовому засіданні апеляційної скарги не визнав, вважаючи, що Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області діяв згідно вимог чинного законодавства.

Представник ПП "Автовир", Головного сервісного центру МВС в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

14 березня 2022 року представник ОСОБА_1 Дубчак С.П. подав заяву про відмову від частини позовних вимог.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 14 березня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дубчака Сергія Петровича про відмову від частини позовних вимог у цивільній справі №595/812/20 - задоволено.

Прийнято відмову від позовних вимог представника ОСОБА_1 - адвоката Дубчака Сергія Петровича у цивільній справі №595/812/20, а саме: 1) визнання договору комісії №961 від 16 грудня 2017 року та договору купівлі-продажу №17/10/000871 від 16 грудня 2017 року про продаж автомобіля Foden Alpha, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_4 - недійсними; 2) скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на транспортний засіб Foden Alpha, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_4 ; 3) поновлення реєстрації автомобіля Foden Alpha, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , за ОСОБА_1 ; 4) визнання договору комісії №750 від 23 жовтня 2017 року та договору купівлі-продажу №17/12/000658 від 23 жовтня 2017 року про продаж автомобіля MAN 8.145, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_1 - недійсними; 5) скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на транспортний засіб MAN 8.145, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_1 ; 6) поновлення реєстрації автомобіля MAN 8.145, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , за ОСОБА_1 , і провадження в цивільній справі №595/812/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватне підприємство "Автовир", Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області, Головний сервісний центр МВС про витребування майна з чужого незаконного володіння в частині позовних вимог 1) визнання договору комісії №961 від 16 грудня 2017 року та договору купівлі-продажу №17/10/000871 від 16 грудня 2017 року про продаж автомобіля Foden Alpha, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_4 - недійсними; 2) скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на транспортний засіб Foden Alpha, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_4 ; 3) поновлення реєстрації автомобіля Foden Alpha, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , за ОСОБА_1 ; 4) визнання договору комісії №750 від 23 жовтня 2017 року та договору купівлі-продажу №17/12/000658 від 23 жовтня 2017 року про продаж автомобіля MAN 8.145, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_1 - недійсними; 5) скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на транспортний засіб MAN 8.145, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_1 ; 6) поновлення реєстрації автомобіля MAN 8.145, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , за ОСОБА_1 - закрито.

Роз`яснено представнику ОСОБА_1 - адвокату Дубчаку Сергію Петровичу наслідки відмови від позовних вимог передбачених статтею 206 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення відповідає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 з 24 червня 2011 року ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - автомобіля марки MAN 8.145, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 (том 1, а.с. 13).

Згідно договору комісії №750 від 23 жовтня 2017 року, сторонами в якому зазначені ПП "Автовир" та ОСОБА_1 , який не містить підпису останнього, ПП "Автовир" зобов`язалося здійснити роботу по продажу вказаного автомобіля (том 1, а.с. 14).

Відповідно до акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 7165/17/000657 від 23 жовтня 2017, в якому учасниками огляду технічного стану зазначені члени комісії ПП "Автовир" та ОСОБА_1 , автомобіль MAN 8.145, 2002 року випуску, номер кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , в робочому стані (том 1, а.с. 15).

Згідно акту приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером (без номера та дати), в якому зазначено суб`єктом господарювання ОСОБА_1 та уповноваженим дилером - ПП "Автовир", останній отримав автомобіль MAN 8.145, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (том 1, а.с. 16).

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №17/10/000658 від 23 жовтня 2017 року ПП "Автовир" продало, а ОСОБА_2 купив автомобіль MAN 8.145, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , за 15 900 гривень (том 1, а.с. 17).

Згідно ЄДР МВС зареєстрованих транспортних засобів автомобіль MAN 8.145, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу №17/10/000658 від 23 жовтня 2017 року, укладеного в ПП "Автовир", зареєстрований за ОСОБА_2 , дата реєстрації 24 жовтня 2017 року (попередній власник ОСОБА_1 ).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 з 17 лютого 2012 року ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - автомобіля марки FODEN ALPHA, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 (том 1, а.с. 82).

Згідно договору комісії №961 від 16 грудня 2017 року, сторонами в якому зазначені ПП "Автовир" та ОСОБА_1 , ПП "Автовир" зобов`язалося здійснити роботу по продажу вказаного автомобіля (том 1, а.с. 83).

Відповідно до акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 7165/17/000870, від 16 грудня 2017 року, в якому учасниками огляду технічного стану зазначені члени комісії ПП "Автовир" та ОСОБА_1 , автомобіль FODEN ALPHA, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , в робочому стані (том 1, а.с. 84).

Згідно акту приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером (без номера та дати), в якому зазначено суб`єктом господарювання ОСОБА_1 та уповноваженим дилером - ПП "Автовир", останній отримав автомобіль FODEN ALPHA, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 (том 1, а.с. 85).

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №17/12/000871 від 16 грудня 2017 року ПП "Автовир" продало, а ОСОБА_3 купив автомобіль FODEN ALPHA, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , за 15 050 гривень (том 1, а.с. 86).

Згідно ЄДР МВС зареєстрованих транспортних засобів автомобіль FODEN ALPHA, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №17/12/000871 від 16 грудня 2017 року, укладеного в ПП "Автовир", зареєстрований за ОСОБА_3 , дата реєстрації 26 грудня 2017 року (попередній власник ОСОБА_1 ).

17 липня 2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 про заволодіння ОСОБА_2 шахрайським способом його автомобілями MAN 8.145, державний номерний знак НОМЕР_2 , та FODEN ALPHA, державний номерний знак НОМЕР_5 , зареєстровано кримінальне провадження №0000169 за частиною другою статті 190 КК України (том 1, а.с. 172, том 2, а.с. 40).

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів від 23 січня 2021 року №1383-1388/20-22 у кримінальному провадженні №0000169, проведеної Тернопільським відділенням КНДІСЕ, підписи у акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 7165/17/000657 від 23 жовтня 2017 року (у правому куті), у акті приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером (у лівому куті), у договорі комісії №961 від 16 грудня 2017 року (у правому куті із тильного боку аркуша), у акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 7165/17/000870 від 16 грудня 2017 (у рядку "комітент довірена особа" в правому куті) та у акті приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером (у рядку "передав відповідальна особа" в лівому куті), виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (том 1, а.с. 173-185).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що спірні автомобілі вибули з володіння власника ОСОБА_1 поза волею останнього на підставі підроблених договору комісії №750 від 23 жовтня 2017 року, акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 7165/17/000657, від 23.10.2017, акту приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером, договору комісії №961 від 16.12.2017, акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 7165/17/000870, від 16.12.2017 та акту приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером, а тому їх слід витребувати з чужого незаконного володіння.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, виходячи з такого.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до частин першої - третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно з чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Статтею 388 ЦК України передбачені випадки витребування майна власником від добросовісного набувача:

якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Отже, вирішуючи спори про витребування майна з чужого незаконного володіння слід встановити чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема, чи з волі власника вибуло це майно з його володіння, оскільки саме наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Судом встановлено, що спірні автомобілі вибули з володіння власника ОСОБА_1 поза волею останнього на підставі підроблених договору комісії №750 від 23 жовтня 2017 року, акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 7165/17/000657, від 23.10.2017, акту приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером, договору комісії №961 від 16.12.2017, акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 7165/17/000870, від 16.12.2017 та акту приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Дані факти підтверджуються висновком судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів від 23 січня 2021 року №1383-1388/20-22 у кримінальному провадженні №0000169, проведеної Тернопільським відділенням КНДІСЕ, з яких вбачається, що підписи у акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 7165/17/000657 від 23 жовтня 2017 року (у правому куті), у акті приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером (у лівому куті), у договорі комісії №961 від 16 грудня 2017 року (у правому куті із тильного боку аркуша), у акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 7165/17/000870 від 16 грудня 2017 (у рядку "комітент довірена особа" в правому куті) та у акті приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером (у рядку "передав відповідальна особа" в лівому куті), виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (том 1, а.с. 173-185).

Не заслуговують на увагу доводи заявника, що вказаний висновок судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи не може бути належним доказом по даній справі з огляду на таке.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із частиною третьою статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали про призначення експертизи.

Отже, суд обґрунтовано прийняв як доказ висновок експерта, який складено відповідно вимог чинного законодавства в рамках кримінального провадження. При цьому, експерта попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтею 384, 385 КК України.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Пацули Василя Олександровича слід залишити без задоволення, а рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Пацули Василя Олександровича - залишити без задоволення.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 березня 2022 року.

Головуючий

Судді