Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2106/22
Провадження № 2/711/1560/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Ковальовій О.В.,

за участі:

позивачки ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.01.2019 року (справа № 711/9969/18) шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3 був розірваний.

Також, вказує, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.01.2019 року (справа №711/9969/18) визначено, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на повному її утриманні.

З дня народження їх сина, відповідач взагалі не брав участі у його матеріальному забезпеченні, як і не брав участі в утриманні і самої позивачки, коли вона була вагітна та з фізичних причин не могла працювати і виконувати певну роботу по дому. Відтак, позивачка самостійно здійснювала всі необхідні платежі та вимушена повністю забезпечувати дитину сама.

Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 4 000 грн. щомісячно до повноліття дитини, а також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 7 500 грн. за написання позовної заяви та необхідних клопотань; 1 000 грн. - за кожне судове засідання, та 600 грн. - за вчинення нотаріальних дій.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.05.2022 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі: стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4 000 грн. щомісячно до повноліття дитини, а також просили стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в розмірі 7 500 грн. за написання позовної заяви та необхідних клопотань; 1 000 грн. за кожне судове засідання, та 600 грн. за вчинення нотаріальних дій.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про дату, час та місце слухання справи його було повідомлено в установленому законом порядку. 10.06.2022 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що не заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в розмірі 3 000 грн. щомісячно до повноліття дитини. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Разом з тим, також зазначив, що він активно брав участь у фінансовому забезпеченні їх з позивачкою малолітнього сина, але при цьому він (відповідач) тривалий час був у пошуках роботи.

Суд, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) являються батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дитини записаний ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції 24.04.2015 року (а.с. 8).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.01.2019 року (справа № 711/9969/18) шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 7). Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився проживати разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом.

Крім того, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Аналогічний висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27.12.2019 року у справі №641/6191/17.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка ОСОБА_1 , зазначила, що відповідач ОСОБА_3 ніякої участі у фінансовому та матеріальному забезпеченні їх дитини не приймає, тому і просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 4 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому, доказів можливості у відповідача сплачувати аліменти на утримання сина саме в такому розмірі позивачка суду не надала, зокрема доказів того, що відповідач має відповідну заробітну плату чи інші доходи, які б дозволили йому сплачувати аліменти в розмірі 4 000 грн.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_3 у відзиві на позовну заяву визнав даний позов частково та погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 3 000 грн., тому, враховуючи часткове визання відповідачем даного позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 саме в розмірі 3 000 грн. Вказаний розмір аліментів, на думку суду, буде достатнім та забезпечить гармонійний розвиток малолітньої дитини.

Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в більшому розмірі, а саме в розмірі 4 000 грн., оскільки сторонами, в тому числі позивачкою, на яку в силу ст. 12, 81 ЦПК України, покладений обов`язок доказування тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка не позбавлена права звертатися до суду із позовом до відповідача в порядку визначеному ст. 192 СК України про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, у випадку, якщо будуть існувати докази такого майнового стану відповідача, який дозволятиме останньому сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначив даним рішенням суд.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивачки понесних нею судових витрат, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження понесених судових витрат в зв`язку з розглядом даної справи позивачкою суду надано: договір про надання правничої допомоги № 05/03-04/22 від 18.05.2022 року, укладений між ТОВ «Юридична компанія «Муренко, Курявий і Партнери» та ОСОБА_1 (а.с. 9-12); довіреність від імені ОСОБА_1 на представлення її інтересів ТОВ «Юридична компанія «Муренко, Курявий і Партнери» (а.с. 13); довідку про розмір плати за вчинення нотаріальної дії № 1120 від 20.05.2022 року, видану приватним нотаріусом Рубан Світланою Іванівною на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якої, вартість за посвідчення нотаріусом довіреності склала 600 грн.; акт приймання-передачі послуг № 06/03-04/22 від 23.05.2022 року, відповідно до п. 4 якого, вартість послуг згідно договіру про надання правничої допомоги № 05/03-04/22 від 18.05.2022 року, укладеного між ТОВ «Юридична компанія «Муренко, Курявий і Партнери» та ОСОБА_1 , а саме, за написання позовної заяви про стягнення аліментів на дитину та збір доказів для формування матеріалів до суду.

Таким чином, вказаними вище доказами підтверджено, що в зв`язку з роглядом даної справи позивачкою були понесені матеріальні витрати, однак, керуючись принципами співмірності із заявленими позовними вимогами, фактичне визнання відповідачем позовних вимог, враховуючи малозначність справи, реально затрачений час представника позивачки на написання позовної заяви та збирання доказів для формування справи до суду, а також враховуючи принципи справедливості та верховенства права, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 , понесені останньою судові витрати в сумі 2 000 грн., оскільки на думку суду саме такий розмір витрат позивачки в зв`язку з розглядом даної справи про стягнення аліментів буде відповідати вказаним вище принципам.

Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 992 грн. 40 хв.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 184 СК України та ст.ст. 4, 11, 12, 81, 89, 141, 258, 259, 260, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 23.05.2022 року та продовжувати до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати в сумі 2 000 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 03.08.2022 року.

Головуючий: В.М. Скляренко