Справа №151/305/21
Провадження №2/151/28/22
Рішення

іменем України

22 лютого 2022 року смт.Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: судді Моцного В.С.

за участю секретаря Добровольської М.С.

представника позивача Маліцького М.В. та

представника відповідача Косаківського В.І.

розглянувши у судовому засіданні в смт. Чечельник, Вінницької області цивільну справу №151/305/21 за позовною заявою адвоката Маліцького Миколи Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Маліцький М.В., який представляє інтереси ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, мотивуючи вимоги тим, що позивачці відповідно до сертифікату на право на земельну частку, серія та номер ВН №0181355 від 11.06.1997 року, виданого Чечельницькою районною державною адміністрацією, належить земельна ділянка площею 3.3397 га, кадастровий номер :02:000:0040, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лузької сільської ради Чечельницького району Вінницької області, а також земельна ділянка площею 3.6577 га, кадастровий номер :02:000:0041, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лузької сільської ради Чечельницького району Вінницької області, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1634, виданого державним нотаріусом 19.10.2016 року.

12 травня 2016 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір оренди землі (без номера), на земельну ділянку площею 3.3397 га, кадастровий номер :02:000:0040, зареєстрований державним реєстратором Чечельницької районної державної адміністрації Мазуренко Наталкою Василівною 23.05.2016 року за №14636722. Також, 27 грудня 2016 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір оренди землі (без номера), на земельну ділянку площею 3.6577 га, кадастровий номер :02:000:0041, зареєстрований державним реєстратором Чечельницької районної державної адміністрації Прилуцькою Любов Петрівною 20.07.2017 року за №21521978. Відповідно до п.9 вказаних договорів орендна плата вноситься (виплачується) орендарем щорічно, у розмірі 2259,88 грн., що складає 3,0 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка відповідно до п.5 вказаних договорів становить 75329,21 грн.. Відповідно до п.п.10, 11 договорів обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації, а орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року оренди. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % від несплаченої суми за кожен день прострочення, п.14 договору. Таким чином, за період дії договорів 2017-2020 роки загальний розмір орендної плати за один договір становить 9039,50 грн. В порушення п.9 вищевказаних договорів відповідачем на протязі 2017-2020 років не виплачувалася орендна плата, мотивуючи у відсутність коштів. На неодноразові вимоги позивачки, щодо виплати орендної плати , відповідачем надано відмову.

Виходячи з розміру невнесеної орендної плати за 2017-2020 роки, а також враховуючи період прострочення, в межах позовних вимог, розраховуючи за формулою, згідно положень Податкового кодексу та Інструкції № 1350/18645 заборгованість за пенею становить: за період з 31.12.2017 року по 31.12.2020 року на суму 26395,34 грн. за 1460 днів прострочення по договору оренди від 12.05.2016 року та за період з 31.12.2017 року по 31.12.2020 року на суму 26395,34 грн. за 1460 днів прострочення по договору оренди від 27.12.2016 року, всього на загальну суму 52790,67 грн.

Представник позивачки посилаючись на ч.2 ст.625 ЦК України, згідно якої, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому, виходячи з розміру своєчасно невнесеної орендної плати за 2017-2020 роки та враховуючи період прострочення, в межах позовних вимог, заборгованість 3% річних становить: за період з 31.12.2017 року по 31.12.2020 року на суму 9039,50 грн. за 1460 днів, то прострочення становить 13056 грн. (9039,50 х 3%:100%/365х1460) =13056 грн. по договору оренди від 12.05.2016 року і такий же розрахунок по договору оренди від 27.12.2016 року в розмірі 13056 грн. Отже, загальна сума заборгованості становить 9039,50 грн. х 2+52790,68+13056 грн.х2=96981 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Враховуючи той факт, що відповідач неналежно виконує умови договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати, що в свою чергу є порушення умов договорів оренди землі від 12.05.2016 року та 27.12.2016 року, позивачка змушена вимагати розірвання таких договорів та стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 96981 грн, а також просить стягнути судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 38 000 грн.

Ухвалою суду від 08 липня 2021 року вказану справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено перше судове засідання на 29 липня 2021 року. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження.

26.07.2021 року представником відповідача адвокатом Косаківським В.І. було надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову та вказує, що ОСОБА_4 є пасічником, що підтверджується ветеринарно-санітарним паспортом. Весною 2016 року, після вивозу вуликів з бджолами за межі села, до нього звернулась жінка, ОСОБА_5 та повідомила, що вулики ОСОБА_6 стоять на її земельній ділянці та запропонувала укласти договір оренди землі. Так як, останній планував розширятись, збільшувати кількість бджолиних сімей, побудувати літній табір та розводити овець, то вони домовились, що ОСОБА_5 оформить всі належні документи, після чого укладуть договір оренди землі та зареєструють його належним чином. У травні 2016 року Лідія зателефонувала до відповідача та запропонувала укласти договір.Коли він приїхав то у коридорі Чечельницького відділу Держгеокадастру підписав два примірники договорів оренди землі з додатками, які залишив їй, так як вона мала їх зареєструвати.Хто підписував договора зі сторони орендодавця ОСОБА_4 не бачив. Як орендну плату за рік останній заплатив ОСОБА_5 3000 грн. Також, ОСОБА_7 повідомила відповідача, що оформить документи на ще одну земельну ділянку, після чого укладуть інший договір оренди. В грудні 2016 року позивачка зателефонувала до відповідача та запропонувала приїхати в смт.Чечельник та підписати ще один договір.Що і зробив, а також і заплатив 3000 грн. Позивачка вказаний договір мала підписати, зареєструвати та передати орендарю. У 2017 році за те, що вулики орендаря стояли на вищевказаних земельних ділянках відповідач заплатив позивачці 10452 грн.Дані кошти були перераховані на картку чоловіка позивачки, чек додається. У 2018 році за те, що вулики орендаря стояли на вищевказаних земельних ділянках відповідач заплатив позивачці 12000 грн. Кошти були передані позивачці у центрі с.Козловка в присутності 2-х свідків. У 2019 році, в кінці серпня, за те що вулики орендаря стояли на вищевказаних земельних ділянках, дружина відповідача, на ж/д станції Попелюхи заплатила позивачці 14000 грн. Кожний раз, оплачуючи позивачці кошти, відповідач вимагав реєстрації вказаних договорів та отримання витягу з Державного реєстру.У 2020 році позивачка знову звернулася до відповідача по питанню отримання коштів за землю, яку було повідомлено, що кошти отримає після реєстрації вказаних договорів, оскільки до цього часу договорів ніхто не реєстрував. Закінчилось все погрозами із сторони позивачки та вказаним позовом.

Крім того, вважає, що позов подано не уповноваженою на те особою, так як згідно позиції Верховного Касаційного цивільного суду, повноваження адвоката, щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 29 липня 2021 року по вказаній справі здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06 серпня 2021 року.

Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року закрито підготовче провадження по вказаній справі та призначено до судового розгляду.

07.02.2022 року представник позивачки Маліцький М.В. звернувся до суду із заявою про відмову від позовних вимог в частині визнання недійсними договора оренди землі від 12.05.2016 року (без номера) та 27.12.2016 року (без номера), укладених між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та закриття провадження у справі. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати по вказаних договорах підтримує повністю та просить задовольнити.

15.02.2022 року представник позивачки Маліцький М.В. подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, яку ухвалою суду від 15 лютого 2022 року було повернуто заявнику.

Представник позивачки адвокат Маліцький М.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з орендної плати по вищевказаних договорах, з підстав викладених у позові, з часу укладення договорів і до дня винесення рішення судом, а також просить стягнути з відповідача на користь позивачки пеню у розмірі 0,2 % від несплаченої суми за кожен день прострочення та сплочений нею судовий збір, а щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовляється.

Представник відповідача адвокат Косаківський В.І. просить в задоволенні позову відмовити повністю з підстав викладених у відзиві, а також просить суд до всіх вимог позову застосувати позовну давність.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_3 є власником земельних ділянок: площею 3.3397 га, кадастровий номер :02:000:0040, цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, що розташована на території Лузької сільської ради Чечельницького району Вінницької області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку, серія та номер ВН №0181355 від 11.06.1997 року, виданого Чечельницькою районною державною адміністрацією та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №14304422 від 20.04.2016 року; площею 3.6577 га, кадастровий номер :02:000:0041, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лузької сільської ради Чечельницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, серія та номер: 1634, виданого державним нотаріусом 19.10.2016 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №17862344 від 02.12.2016 року.

Як вбачається із договору оренди землі від 12 травня 2016 року між позивачкою, як орендодавцем та відповідачем, як орендарем було укладено договір оренди землі (без номера), на земельну ділянку площею 3.3397 га, кадастровий номер :02:000:0040, який зареєстрований державним реєстратором Чечельницької районної державної адміністрації Мазуренко Наталкою Василівною 23.05.2016 року за №14636722.

Як вбачається із договору оренди землі від 27 грудня 2016 року між позивачкою, як орендодавцем та відповідачем, як орендарем було укладено договір оренди землі (без номера), на земельну ділянку площею 3.6577 га, кадастровий номер :02:000:0041, зареєстрований державним реєстратором Чечельницької районної державної адміністрації Прилуцькою Любов Петрівною 20.07.2017 року за №21521978.

Згідно п. 38 дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження, орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно п.43 даний договір набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дата державної реєстрації права оренди земельних ділянок: площею 3.3397 га, кадастровий номер :02:000:0040 було зареєстровано 23.05.2016 року за №14636722; площею 3.6577 га, кадастровий номер :02:000:0041 було зареєстровано 20.07.2017 року за №21521978.

Як вбачається із договорів про дострокове розірвання договорів оренди землі від 17.12.2021 року між позивачкою, як орендодавцем та відповідачем, як орендарем було розірвано договора оренди землі від 12.05.2016 року та 27.12.2016 року по вищевказаних земельних ділянках, що також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №292026247 від 22.12.2021 року та 291790138 від 22.12.2021 року, відомості внесено державним реєстратором Ольгопільської сільської ради Савчук Л.І. 22.12.2021 року .

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Це підтверджує ст. 627 ЦК України, згідно з якою відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Орендна плата справляється у грошовій формі.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати (ч.ч. 1-2 ст. 22 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно п. «в» ч.1 ст.96 ЗК України, ст.24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати, а орендар повинен своєчасно вносити орендну плату.

Відповідно до ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно п.9 договорів оренди землі від 12.05.2016 року та 27.12.2016 року визначено, що орендна плата вноситься орендарем щорічно у сумі 2259,88 грн., що складає 3,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка відповідно до п.5 вказаних договорів становить 75329,21 грн.. Відповідно до п.п.10, 11 договорів обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації, а орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року оренди. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором , справляється пеня у розмірі 0,2 % від несплаченої суми за кожен день прострочення, п.14 договору.

Згідно п.28 вказаних договорів, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, протягом 2016-2021 років відповідач не сплачував позивачці орендну плату у визначеному договорах оренди розмірі, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Розмір орендної плати за умовами вищевказаних договорів протягом 2016-2021 років по кожному договору становить 2259,88 грн. за рік.

Оскільки відповідачем, як орендарем невнесено орендну плату у строки вказані у договорах, то відповідно до п.14 договорів оренди землі від 12.05.2016 року та 27.12.2016 року, відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 0,2 % від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Проте суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, виходить з наданих представником позивача розрахунків орендної плати, по кожному договору: за 2016-2021 роки - по 2259,88 грн. щорічно.

Разом з тим, представником відповідача в судовому засіданні подано заяву про застосування до позову наслідків пропущення позивачем позовної давності.

Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Згідно зі ст. 257, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а спеціальна в один рік - до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Зокрема, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Судом встановлено, що строк позовної давності в частині вимоги сплати орендної плати розпочався 20.05.2018 року та сплив 20.05.2021 року, тобто з дати звернення до суду з відповідним позовом.

Тому, заборгованість з орендної плати з часу реєстрації вищевказаних договорів оренди землі до 20.05.2018 року не підлягає стягненню внаслідок пропущення позивачем позовної давності.

Водночас, як раніше встановлено судом, розмір орендної плати за 2016-2021 роки (в межах вимог позивача) становить по 2259,88 грн. щорічно, по кожному договору.

Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути заборгованість по орендній платі по вищевказаних договорах за період з 2016-2021 роки (з урахуванням строків позовної давності у три роки) в розмірі 6679,88 грн., по кожному договору.

Також, з врахуванням вимог ст.ст. 546, 548, 549, 611 ЦК України, п.14 договорів оренди, з відповідача на користь позивача у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % від несплаченої суми за кожен день прострочення діючої на день виникнення боргу, що становить з 20 травня 2018 року по 20 травня 2021 року - 4862,95 грн. (6679,88грн. розмір боргу за 2018-2021 роки х 0,2 % (розмір пені) х 365 (днів у році) період невиплати.

Таким чином загальний розмір пені становить 4862,95 грн. по кожному договору.

Посилання представника відповідача на те, що договора оренди землі від 12.05.2016 року, що зареєстрований 23.05.2016 року за №14636722 та від 27.12.2016 року, що зареєстрований 20.07.2017 року за №21521978 між сторонами є недійсними, оскільки не підписувалися позивачкою, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки вони зареєстровані і питання про їх недійсність перед судом не ставилося. Розірвання договорів оренди землі від 12.05.2016 року та 27.12.2016 року, 17 грудня 2021 року під час судового розгляду між сторонами, за згодою, фактично свідчить про його визнання відповідачем. Доказів на підтвердження оплати орендної плати за користування земельними ділянками відповідно до договорів оренди землі, безпосередньо позивачці, відповідачем та його представником суду не надано.

Вирішуючи питання про стягнення орендної плати за користування земельними ділянками відповідно до договорів оренди від від 12.05.2016 року та 27.12.2016 року, суд виходить з того, що відповідач не заперечує факт передачі грошових коштів не позивачці, а її родичці, однак позивачка заперечує факт отримання орендної плати хоча є орендодавцем, який має право на отриманння цієї плати.

Щодо вимог позивача про стягнення орендної плати та пені з моменту укладення договорів та до часу винесення рішення судом, суд вважає, що дані вимоги в частині стягнення з часу звернення до суду до винесення рішення судом не можуть бути задоволені, оскільки ці вимоги були предметом звернення представника позивача з заявою про збільшення позовних вимог, яку ухвалою суду від 15 лютого 2022 року було повернуто заявнику, що також не перешкоджає для звернення до суду за захистом свого права в цій частині.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 3632 гривні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 4, 5, 7, 10-13, 76-82, 89, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Маліцького Миколи Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з орендної плати за землю - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , картка платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) заборгованість з орендної плати по договору оренди землі, кадастровий номер :02:000:0040, від 12 травня 2016 року зареєстрованого в державному реєстрі 23.05.2016 року за №14636722 в розмірі 6779 (шість тисяч сімсот сімдесят дев`ять) гривень 88 коп., а також пеню відповідно до п.14 договору оренди землі від 12 травня 2016 року зареєстрованого в державному реєстрі 23.05.2016 року за №14636722 у розмірі 0,2% від несплаченої суми за кожен день прострочення в сумі 4862 (чотири тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , картка платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) заборгованість з орендної плати по договору оренди землі, кадастровий номер :02:000:0041, від 27 грудня 2016 року зареєстрованого в державному реєстрі 20.07.2017 року за №21521978 в розмірі 6779 (шість тисяч сімсот сімдесят дев`ять) гривень 88 коп., а також пеню відповідно до п.14 договору оренди землі від 27 грудня 2016 року зареєстрованого в державному реєстрі 20.07.2017 року за №2152178 у розмірі 0,2% від несплаченої суми за кожен день прострочення в сумі 4862 (чотири тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , картка платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 3632 (три тисячі шістсот тридцять дві) гривні.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 16 березня 2022 року.

Суддя Валерій МОЦНИЙ