У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Курячего Андрія Миколайовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДІНГ ПАС», ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, забезпеченого порукою, інфляційних втрат та відсотків річних, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДІНГ ПАС», ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, забезпеченого порукою, інфляційних втрат та відсотків річних.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду суддя Кудрявцева Т.О. була визначена для розгляду даної справи.

28.12.2021 року до суду від представника позивача адвоката Курячего А.М. надійшла заява про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДІНГ ПАС», ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, забезпеченого порукою, інфляційних втрат та відсотків річних, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах ціни позову у розмірі 4 025 956,32 грн.; накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах ціни позову у розмірі 4 025 956,32 грн. В обгрунтування заяви заявник посилається на те, що 21.08.2009 року між ОСОБА_4 та ЗАТ з ІІ «Радегаст», , правонаступником якого є ТОВ «ТРЕЙДІНГ ПАС», був укладений договір позики, відповідно до якого боржник отримав грошові кошти у розмірі 56400 євро. Сторони погодили графік виплат (п.3 Договору позики), і, таким чином, враховуючи погоджені платежі, боржник взяв на себе зобов`язання повернути позивачу за договором позики від 21.08.2009 року грошові кошти на загальну суму 85 511 євро, останнім днем виплати кредиту було встановлено 25.08.2016 року. Того ж дня, 21.08.2009 року, на забезпечення виконання вказаного договору позики, між ОСОБА_4 (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки, який посвідчено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніколіцею В.Ф. та зареєстровано в реєстрі за № 2258. Згідно п.1.1. вказаного договору поруки поручитель поручився перед кредитором за виконання обов`язку боржником щодо виконання основного договору. Та, відповідно до п.1.2. Договору поруки, у випадку порушення боржником обов`язку за основним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Однак, свої зобов`язання із повернення кредитних коштів боржник не виконав, як не виконав свої зобов`язання і поручитель.

Заявник в заяві також зазначає, що предметом даного спору є стягнення з відповідачів у солідарному порядку суми отриманих у позику грошових коштів та компенсації за її повернення у загальному розмірі 4 025 956,32 грн. і вказаний розмір коштів є досить значним. Оскільки з часу надання позики та погодження графіку платежів боржником не було сплачено жодної копійки в рахунок погашення боргу, можна зробити висновок, що боржник не має на меті виконання покладених на себе зобов`язань в добровільному порядку. В порушення взятих на себе зобов`язань із поручительства за виконання боржником обов`язку із повернення взятих у позику грошових коштів, ОСОБА_2 також не сплатив борг в якості поручителя. Більш того, як тільки позивачем була розпочата претензійна робота із повернення боргу та направлено претензію на адресу тодішнього ТОВ «Радегаст» та ОСОБА_2 , останній вже 17.12.2021 року вже перестав бути керівником цього товариства, а само підприємство, в свою чергу, змінило назву, адресу місцезнаходження та керівника підприємства, яке тепер має назву ТОВ «ТРЕЙДІНГ ПАС» та знаходиться за адресою м. Дніпро, пр. Нігояна Сергія, буд.68, на будь-який контакт ОСОБА_2 не вийшов. Тому є обгрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 може вчинити заходи щодо невиконання судового рішення, зокрема, шляхом відчуження (переоформлення) наявного майна, що у свою чергу утруднить виконання рішення суду, а також може призвести до неможливості його виконання. Таким чином, заявник вважає, що існує висока імовірність відчуження власного майна, в тому числі наявних на рахунках грошових коштів, відповідачем ОСОБА_2 , при цьому забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в межах ціни позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки забезпечення позову носить тимчасовий характер, проте поведінка відповідача свідчить про його бажання сховати майно, продати, знищити або знецінити його. В свою чергу, накладення арешту на майно відповідача в межах суми позову не буде мати жодних негативних наслідків для нього, лише тимчасово обмежить права відповідача щодо розпорядження майном, яке фактично перебуває у його володінні та не призведе до незворотних наслідків.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з копіями доданих до неї документів, матеріалами справи, суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, де у п. 1 ч. 1 зазначеної статті, серед інших видів забезпечення позову, вказано про можливість забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі бо сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпеченням позову по суті є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У відповідності до ч. ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Дейвіда Горнсбі (David Hornsby) та Ади Енн Горнсбі (Ada Ann Hornsby) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У пункті 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. Частиною 4 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДІНГ ПАС», ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, забезпеченого порукою, інфляційних втрат та відсотків річних, в якому просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДІНГ ПАС» та ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 21.08.2009 року в сумі 4 025 956,32 грн., з яких сума боргу за договором становить 3 133 693,88 грн., 3% річних у розмірі 282 032,45 грн. та інфляційні втрати у розмірі 610 229,99 грн.

В позовній заяві та в заяві про забезпечення позову в обгрунтування необхідності забезпечення позову у зазначений спосіб представник позивача посилається на те, що 21.08.2009 року між ОСОБА_4 та ЗАТ з ІІ «Радегаст», , правонаступником якого є ТОВ «ТРЕЙДІНГ ПАС», був укладений договір позики, відповідно до якого боржник отримав грошові кошти у розмірі 56400 євро. Сторони погодили графік виплат (п.3 Договору позики), і, таким чином, враховуючи погоджені платежі, боржник взяв на себе зобов`язання повернути позивачу за договором позики від 21.08.2009 року грошові кошти на загальну суму 85 511 євро, останнім днем виплати кредиту було встановлено 25.08.2016 року. Того ж дня, 21.08.2009 року, на забезпечення виконання вказаного договору позики, між ОСОБА_4 (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель( було укладено договір поруки, який посвідчено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніколіцею В.Ф. та зареєстровано в реєстрі за № 2258. Згідно п.1.1. вказаного договору поруки поручитель поручився перед кредитором за виконання обов`язку боржником щодо виконання основного договору. Та, відповідно до п.1.2. Договору поруки, у випадку порушення боржником обов`язку за основним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Однак, свої зобов`язання із повернення кредитних коштів боржник не виконав, як не виконав свої зобов`язання і поручитель.

Заявник в заяві також зазначає, що предметом даного спору є стягнення з відповідачів у солідарному порядку суми отриманих у позику грошових коштів та компенсації за її повернення у загальному розмірі 4 025 956,32 грн. і вказаний розмір коштів є досить значним. Оскільки з часу надання позики та погодження графіку платежів боржником не було сплачено жодної копійки в рахунок погашення боргу, можна зробити висновок, що боржник не має на меті виконання покладених на себе зобов`язань в добровільному порядку. В порушення взятих на себе зобов`язань із поручительства за виконання боржником обов`язку із повернення взятих у позику грошових коштів, ОСОБА_2 також не сплатив борг в якості поручителя. Більш того, як тільки позивачем була розпочата претензійна робота із повернення боргу та направлено претензію на адресу тодішнього ТОВ «Радегаст» та ОСОБА_2 , останній вже 17.12.2021 року вже перестав бути керівником цього товариства, а само підприємство, в свою чергу, змінило назву, адресу місцезнаходження та керівника підприємства, яке тепер має назву ТОВ «ТРЕЙДІНГ ПАС» та знаходиться за адресою м. Дніпро, пр. Нігояна Сергія, буд.68, на будь-який контакт ОСОБА_2 не вийшов. Тому є обгрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 може вчинити заходи щодо невиконання судового рішення, зокрема, шляхом відчуження (переоформлення) наявного майна, що у свою чергу утруднить виконання рішення суду, а також може призвести до неможливості його виконання. Таким чином, заявник вважає, що існує висока імовірність відчуження власного майна, в тому числі наявних на рахунках грошових коштів, відповідачем ОСОБА_2 , при цьому забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в межах ціни позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки забезпечення позову носить тимчасовий характер, проте поведінка відповідача свідчить про його бажання сховати майно, продати, знищити або знецінити його. В свою чергу, накладення арешту на майно відповідача в межах суми позову не буде мати жодних негативних наслідків для нього, лише тимчасово обмежить права відповідача щодо розпорядження майном, яке фактично перебуває у його володінні та не призведе до незворотних наслідків.

В заяві про забезпечення позову представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах ціни позову у розмірі 4 025 956,32 грн.; накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах ціни позову у розмірі 4 025 956,32 грн.

Разом з цим, до заяви про забезпечення позову заявником не додано жодного доказу на підтвердження вимог заяви про забезпечення позову у зазначений ним спосіб; не надано доказів наявності у власності відповідача ОСОБА_2 будь-якого рухомого та нерухомого майна із зазначенням його вартості, не надано доказів відкритих даним відповідачем грошових рахунків в будь-яких банківських установах з наявними на них грошовими коштами із зазначенням їх розміру.

Крім того, представником позивача не надано доказів того, що відповідачем ОСОБА_2 наразі здійснюються будь-які дії, спрямовані на відчуження будь-якого належного йому майна; в заяві про забезпечення позову відсутнє обґрунтування наявності фактичних обставин, зважаючи на предмет позову та зазначені у позові підстави, з якими позивач пов`язує застосування вказаних ним у заяві про забезпечення позову заходів забезпечення позову.

Вказане позбавляє суд можливості пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, заявленим позовним вимогам. Крім того, у заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на все належне відповідачу рухоме та нерухоме майно в межах суми стягнення, при цьому доказів вартості цього майна суду не надано.

В зв`язку з зазначеним, суд позбавлений можливості при розгляді даної заяви про забезпечення позову та при вирішенні питання про забезпечення позову здійснити оцінку обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності його вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, заява представника позивача про забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДІНГ ПАС», ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, забезпеченого порукою, інфляційних втрат та відсотків річних задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Курячему Андрію Миколайовичу у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДІНГ ПАС», ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, забезпеченого порукою, інфляційних втрат та відсотків річних.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.О.Кудрявцева