Справа №760/2595/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 лютого 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді

Зуєвич Л.Л., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177, 184-186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 /далі - ОСОБА_3 / (РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ), товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСАНС КОМПАНІ» /далі - ТОВ «РЕНЕСАНС КОМПАНІ» (, адреса реєстрації: 01001 м. Київ, вул. Володимирська, 5Б; адреса для листування: 01001, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 77, офіс 610-Г), приватного виконавця Єфіменко Дениса Олеговича /далі - приватний виконавець Єфіменко Д.О./ (адреса: 04073, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 172, офіс 65), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу міста Києва Швець Руслан Олегович /далі - приватний нотаріус Швець Р.О./ (адреса: 01001, м. Київ, вул. Лютеранська, 3, нежилі приміщення з № 1 по № 5 (група прим. № 31) (в літ. А), офіс 31), про витребування майна та внесення змін,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

03.02.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 31.01.2022, за підписом одного з позивачів - ОСОБА_1 , в якій ставиться питання про:

- витребування від ОСОБА_3 , ТОВ «РЕНЕСАНС КОМПАНІ» майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, із незаконного володіння;

- зобов`язати ОСОБА_3 , ТОВ «РЕНЕСАНС КОМПАНІ» не чинити перешкод при вселенні у квартиру АДРЕСА_3 ;

- зобов`язати приватного нотаріуса Швець Р.О., чи/або реєстратора, внести зміни до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме - про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , за власником ОСОБА_4 ;

- витребувати від приватного виконавця Єфіменка Д.О. оригінали документів, на підставі яких 07.06.2021 знято арешт квартири АДРЕСА_3 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2022 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Щодо можливості прийняття позову до розгляду

Розглянувши матеріали справи суд враховує наступне.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Щодо підписання позовної заяви

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За умови відсутності на позовній заяві підпису позивача (його представника) суд позбавлений можливості встановити дійсне волевиявлення відповідної особи щодо звернення з таким позовом.

Суд звертає увагу, що на початку позову в якості позивача вказано дві особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проте позов підписано лише однією особою - ОСОБА_1 .

При цьому документів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 уповноважила діяти від її імені ОСОБА_1 , до матеріалів позову не додано.

Таким чином, наразі суд позбавлений можливості встановити фактичне волевиявлення ОСОБА_2 щодо звернення до суду в якості другого позивача в даній справі.

Отже, з метою виправлення зазначеного недоліку суд пропонує надати позов за підписам обох осіб, які вказані позивачами, або надати документи на підтвердження повноважень ОСОБА_1 представляти інтереси ОСОБА_2 .

Щодо доказів сплати судового збору

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви, позивачі не звільнені від сплати судового збору.

Розміри ставок судового збору визначені у ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 917/1369/17, від 16.03.2020 у справі № 910/16651/19, від 12.09.2018 у справі № 922/3655/16: майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (див. постанову Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 917/1369/17).

З урахування наведеного вбачається, що майновим позовом (позовна вимога майнового характеру) - є позов, що містить вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо (майно) та за наслідком задоволення якої змінюється обсяг прав учасників спору стосовно відповідного блага. Фактично, за своїм змістом, майновим є позов, який містить вимогу про зміну титулів володіння, користування та розпорядження майном або права вимоги стосовно певного майна, чи в інший спосіб змінює розподіл прав осіб - учасників процесу стосовно майнового блага, яке є предметом спору. На противагу зазначеному, позови, які містять вимоги, які за наслідком їх задоволення не призводять до зміни майнового становища позивача (та інших учасників судового розгляду) є немайновими.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, остання містить вимоги як майнового, так і немайнового характеру.

Так, позивачами у позовній заяві зазначено такі окремі позовні вимоги:

1) Витребувати від ОСОБА_3 , ТОВ «РЕНЕСАНС КОМПАНІ» майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, із незаконного володіння - вимога майнового характеру.

2) Зобов`язати ОСОБА_3 , ТОВ «РЕНЕСАНС КОМПАНІ» не чинити перешкод при вселенні у квартиру АДРЕСА_3 - вимога немайнового характеру.

3) Зобов`язати приватного нотаріуса Швець Р.О., чи/або реєстратора, внести зміни до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме - про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , за власником ОСОБА_4 - вимога немайнового характеру.

Щодо четвертої вимоги позову - про витребування від приватного виконавця Єфіменка Д.О. оригіналів документів, на підставі яких 07.06.2021 знято арешт квартири АДРЕСА_3 , то наразі суду видається, що таку вимогу заявлено в порядку ст. 84 ЦПК України, тобто як клопотання про витребування доказів судом. У разі ж, якщо позивачі вважають таку вимогу саме позовною, яка підлягає при вирішенні спору по суті та винесенні рішення, то така вимога також підпадає від вимоги немайнового характеру, та підлягає оплаті судовим збором в установленому законом порядку.

Суд роз`яснює, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір який складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 2 481,00 грн.

Таким чином, за дві вимоги немайнового характеру позивачі мали сплатити судовий збір у розмірі 1 984,80 грн (992,40 грн х 2).

Разом з тим, вирішуючи питання щодо сплати судового збору за вимогу майнового характеру, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Як правило, вартість майна визначається станом на дату останньої оцінки.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюється.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. У разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Подібні положення містить ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за змістом якої у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про державний бюджет України» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням зазначеного та положень чинного законодавства, позивачі при поданні позову мали сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру по 992,40 грн, а також за вимогу майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, наразі до позову додано лише квитанцію про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн, тобто лише за одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачам необхідно з урахуванням зазначеного у даній ухвалі доплатити судовий збір за вимоги немайнового та майнового характеру на рахунок UA0026010, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101, докази чого надати суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При цьому суд роз`яснює, що під поняттям "усунення недоліку" розуміється подання в суд документу про сплату судового збору, а не сплата у встановлений строк без своєчасного надання суду доказу (документу) про сплату (відповідна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/10366/17).

Враховуючи викладене, позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України слід залишити без руху як таку, що подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСАНС КОМПАНІ», приватного виконавця Єфіменко Дениса Олеговича, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Швець Руслан Олегович, про витребування майна та внесення змін, - залишити без руху.

Надати позивачам строк на усунення недоліків терміном десять днів з моменту отримання копії ухвали з урахуванням вимог, викладених у даній ухвалі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Л. Зуєвич