Справа № 502/559/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання - Скрипкіної А.Ю.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

дитини - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_3 ,

Орган опіки та піклування:

Виконавчий комітет Кілійської міської ради

про

визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та

стягнення аліментів на утримання дитини

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини. Як зазначили позивач в позові та він і його представник пояснили в судовому засіданні, 19 травня 2012 року позивач та відповідачка ОСОБА_3 уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі рішення Кілійського районного суду від 26 лютого 2019 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розлучення за домовленістю з відповідачем їхні діти проживали разом з ОСОБА_3 . З 01.02.2019 р., згідно судового наказу Кілійського районного суду від 13.02.2019 р. на користь відповідача, призначено стягнення на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення заяви до суду - 01.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнення на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення заяви до суду - 01.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5 . Однак з листопада 2020 року його старша донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачем та його батьками. В листопаді 2020 року за ініціативи Відповідачки, остання видала дитину матері позивача - ОСОБА_6 , яка по цей час проживає з позивачем. Позивач повністю опікується інтересами і потребами дитини, займається належним рівнем виховання, постійно піклується про її розвиток та слідкує за станом здоров`я дитини. Донька навчається в 4-Б класі Кілійської ЗЗСО №4, яка була переведена з Кілійської ЗЗСО №2 з 1 вересня 2021 року за місцем її фактичного проживання разом з батьком /позивачем/. З листопада 2020 року по цей час вихованням та контролем за успішністю в навчанні дитини виключно здійснювали та здійснюють позивач та бабуся. Як засвідчується характеристикою, виданою Кілійською ЗЗСО №2 донька після переїзду до позивача та бабусі відвідує навчальний заклад регулярно, за останній час досягла суттєвих успіхів в навчанні, вони намагаються приділяти достатню увагу навчанню та вихованню доньки та онучки. Депутатом Кілійської міської ради 13 квітня 2022 року було проведено обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та його батьками. У дитини є окрема кімната та всі належні умови для життя і навчання, забезпечена комп`ютерною технікою для навчання. Як зазначено у акті обстеження від 13 квітня 2022 року, дитина доглянута, гарно одягнена, В мирний час дівчинка відвідувала хореографічний гурток, займається рукоділлям. Мати дитини не приймає участі у вихованні дитини. В подальшому дитині буде краще жити під опікою батька. Позивач повністю опікуються інтересами і потребами дитини, піклується про неї, віддає дитині свою любов та турботу, велику увагу приділяє розвитку дитини. Що ж стосується відповідачки, вона мешкає окремо від позивача та їхньої малолітньої доньки ОСОБА_8 , зовсім не цікавлячись дитиною, не приймає ніякої участі у вихованні, розвитку доньки та моральному формуванню особистості дівчинки. За обставин, які склалися, позивачем створені найкращі умови для дитини, в неї є окрема кімната, свій дитячий куточок, де вона грається, є спальний куточок, де вона відпочиває, дитина забезпечена комп`ютерною технікою та навчальним приладдям для навчання та розвитку. Виходячи з інтересів доньки, позивач вважає за доцільне залишити її на його утриманні та вихованні за адресою: АДРЕСА_1 . Але добровільно вирішити це питання відповідачка відмовляється всіляко ухиляючись від зустрічі з дитиною та позивачем. Таким чином, проживання доньки разом з позивачем відповідає його інтересам. Позивач має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідачка забезпечити не взмозі. Разом з тим, позивач не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідачки із донькою і готов зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина не була позбавлена піклування матері.

На підставі викладеного позивач та представник позивача просили суд ухвалити рішення яким:

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком, ОСОБА_1 ;

Припинити з дати пред`явлення позову стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які стягуються на підставі судового наказу від 13.02.2019 року;

Стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки - ОСОБА_4 аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду з відповідним позовом і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідач, ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що дитина ОСОБА_8 спочатку хотіла поїхати до бабусі, та коли вона в неї почала жити, то змінилася, оскільки позивач та ОСОБА_6 /баба ОСОБА_8 / почали настроювати її проти неї. По суті проблеми, вона спілкувалася з дитиною, однак вона відповіла, що просто не хоче жити з іншим чоловіком, який наразі співмешкає з відповідачем.

Дитина, спір про місце проживання якої між її батьками розглядається судом, ОСОБА_8 , в судовому засіданні пояснила, що вона вже як 2 роки проживає з татом та бабусею та не має наміру переїжджати до матері, оскільки тато до неї краще відноситься, вона ходить до школи, має багато друзів. Мати нечасто її відвідувала, іноді вони переписувалися. Батько з матір`ю не забороняє спілкуватися.

Представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кілійської міської ради надав заяву, за якою просив розглянути справу за її відсутності, під час розгляду справи врахувати висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_8 з батьком ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників справи та представника, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрували шлюб 19.05.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 26. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 05.07.2012 р., запис акта про народження № 177, - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області 15.08.2014 р., запис акта про народження № 366, - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області № 502/191/19 від 26.02.2019 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Згідно судового наказу судді Кілійського районного суду Одеської області Манжос Н.В. № 502/192/19 від 13.02.2019 р. стягнуто з ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення заяви до суду - 01.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 та на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 щомісячно аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення заяви до суду - 01.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З актів депутата Кілійської міської ради Кучеренко О.О. від 16.04.2021 р. та 13.04.2022 р. вбачається, що ОСОБА_1 , прописаний та мешкає за адресою - АДРЕСА_1 . Разом з ним мешкає його донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 дуже турботливий батько. В дитини є окрема кімната та всі належні умови для нормального життя і навчання /забезпечена комп`ютерною технікою для навчання/. Дитина доглянута, гарно одягнена, навчається в 4-б класі школи №4. В мирний час дівчинка відвідувала хореографічний гурток, займається рукоділлям. Мати дівчинки не приймає участі у вихованні дитини. В подальшому дитині буде краще жити під опікою батька.

Відповідно до психолого - педагогічної характеристики ОСОБА_8 , учениці 4 класу Кілійського ЗЗСО № 2 "….Вихованням доньки займаються тато та бабуся з боку батька. Вони намагаються приділяти достатню увагу навчанню і вихованню своєї доньки та онучки. Щоденно приводять та забирають дівчинку, цікавляться її успіхами та невдачами, контролюють поведінку учениці, за можливості, допомагають ОСОБА_8 у навчанні".

Згідно довідки наданої Виконавчим комітетом Кілійської міської ради № 1779 від 07.09.2021 р. до складу сім`ї ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 входить: дочка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідок КНП "Кілійська багатопрофільна лікарня" Кілійської міської ради від 30.05.2022 р., ОСОБА_1 на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті Кілійської БЛ не знаходиться.

З характеристики депутата Кілійської міської ради Кучеренко О.О. від 06.05.2022 р. вбачається, що ОСОБА_1 прописаний та мешкає за адресою - АДРЕСА_1 . Разом з ним мешкає його неповнолітня донька ОСОБА_8 , 2012 р.н., яка знаходиться на його повному забезпеченні. Дитина доглянута, гарно вбрана, в будинку має власну кімнату та забезпечена усім належним для нормального життя та навчання. З 2021 р. по теперішній час чоловік працює на підприємстві "Автомагістраль Південь". Сусіди характеризують чоловіка, як порядного, доброзичливого, працьовитого. Якщо комусь з сусідів потрібна допомога, то він завжди допомагає. Біля будинку та в будинку чисто та прибрано. В конфліктних ситуаціях не був помічений. Алкоголь не вживає.

Згідно довідки Кілійського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області № 21.10-5265 від 04.05.2022 р. та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.05.2022 р., на примусовому виконанні у Кілійського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області знаходиться судовий наказ № 502/192/19 від 13.02.2019 р. про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Аліменти сплачувалися частково по лютий 2021 р. включно. Борг на 01.05.2022 р. - 40111 грн.

З рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради № 156 від 30.05.2022 р. та висновку органу опіки та піклування вбачається, що виконавчий комітет Кілійської міської ради, як орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Свідок, ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснила, що син /позивач/ поїхав на заробітки та відповідачка вийшла заміж, після чого, через деякий час попросила її щоб вона забрала онучку ОСОБА_8 до себе ненадовго. При цьому дала мало речей дитини, однак її ніхто не забирав. Після того, як син приїхав з заробітків, дитині купили все необхідне, оскільки спочатку їй було дуже важко. Вона відводила дитину до школи та забирала її зі школи. Дитина почала добре вчитися. Відповідач не намагалася забирати дитину до себе та сказала, що одну дитину вона віддала та другу не дасть. Від відповідача не надходило ніяких заяв, щодо повернення дитини до неї. Онучка ОСОБА_8 розвивається добре, має все, що необхідно для розвитку дитини, ходить до друзів, до неї приїжджають друзі. Вона постійно просить дитину, щоб вона телефонувала матері. 10 серпня дитина була у матері.

Свідок, ОСОБА_11 , в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_6 , знає, що сторони по справі жили разом, потім відповідач забрала дітей до себе. Через деякий час, ОСОБА_11 перевезла до себе свою онучку ОСОБА_8 , котра і по теперішній

Стосовно визначення місця проживання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України 27.02.1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

У відповідності до частин 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Визначальним у вирішенні даної позовної вимоги є принцип Міжнародної декларації прав дитини, проголошеною Генеральною асамблеєю ООН «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю».

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Так, принцип статті 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що випливає як зі змісту статті 141 Сімейного кодексу України, так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Згідно зі статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, з`ясувавши, що позивач спроможний надати дитині належний рівень виховання, постійно піклується про її розвиток, відповідач не надає належної уваги, щодо виховання та догляду за дитиною, враховуючи, серед іншого, думку дитини, приходить до висновку, що позовна вимога щодо визначення місця проживання малолітньої дитини з позивачем, підлягає задоволенню.

Стосовно припинення стягнення аліментів з позивача та стягнення аліментів з відповідача, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що з листопада 2020 року дитина ОСОБА_8 не проживає з матір`ю ОСОБА_3 , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено, ОСОБА_8 проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , які стягуються на підставі судового наказу Кілійського районного суду Одеської області від 13.02.2019 р. у справі № 502/192/19.

Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 19.04.2022 року.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням встановлених обставин справи, а також того, що відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів про неможливість стягнення з неї аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 141, ч. 4 ст. 273, ст. ст. 258-259, 264-265 ЦПК, ст. ст. 19, 150, 155, 161, 180-184 СК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити з 19.04.2022 р. стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на утримання дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі судового наказу Кілійського районного суду Одеської області від 13.02.2019 р. у справі № 502/192/19.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_4 , що проживає в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , що проживає в АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.04.2022 р. і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_4 , що проживає в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , що проживає в АДРЕСА_1 , - 992,40 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.09.2022 р.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников