МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2022 р. Справа №370/1797/20

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Мазки Н.Б. в приміщенні Макарівського районного суду Київської області в смт Макарів Бучанського району Київської області, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договорів, в якому зазначає, що між ним та відповідачем 23.11.2019 року укладено договори, які посвідчені приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.В., а саме: купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 36,9 кв м, зареєстрований у реєстрі за №3557 та купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:008:0015, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрований у реєстрі за №3558, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно укладених договорів він, позивач передав у власність (продав), а відповідач прийняв вищезазначене майно: житловий будинок - ціна продажу 48387.38 гривень, що на день укладання договорів є еквівалентом 2000 доларів США та земельну ділянку ціна продажу 96774,.6 гривні, що на день укладання договорів є еквівалентом 4000 доларів США, та зобов`язався сплачувати продавцю (позивачу) рівними частинами протягом 15 календарних місяців у строк до 20 числа кожного місяця починаючи з наступного місяця після укладення та нотаріального посвідчення договору, а отже перший платіж мав бути здійснений до 20.12.2019 року.

Оскільки, станом на дату звернення до суду відповідач, порушивши умови договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, не здійснив жодної сплати за нерухомість, обумовлену у договорах, тому він, позивач змушений звернутись до суду про розірвання договорів відповідно до положень ч.1 ст.651 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 просить: - розірвати договір-купівлі продажу житлового будинку від 23.11.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.С, зареєстрований в реєстрі за №3557 укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- розірвати договір-купівлі продажу земельної ділянки від 23.11.2019 року, посвідчений приватним

нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.С, зареєстрований в реєстрі за №3558 укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати за укладання договір-купівлі продажу житлового будинку у розмірі 1492.00 гривні.

Ухвалою суду від 04.08.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Поштовий конверт на ім`я відповідача ОСОБА_2 з копією ухвали суду від 04.08.2020 року, копією позовної заяви з додатками, повернувся з відміткою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно ухвали Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03.09.2021 року судове доручення Макарівського районного суду Київської області про допит відповідача ОСОБА_2 повернуто без виконання, оскільки згідно інформації Яблунівської селищної ради ОСОБА_2 зареєстрований в селі Акрешори, перебуває за кордоном.

Суд дослідивши матеріали справи всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Керуючись ст.76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ст. 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.14 ЦК Украіни визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

На підставі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого у реєстрі за №3557 та договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,25 га, зареєстрованого у реєстрі за №3558.

При цьому відповідач зобов`язався сплачувати позивачу рівними частинами (платежу) протягом п`ятнадцяти календарних місяців у строк до двадцятого числа кожного місяця починаючи з наступного місяця після укладення та нотаріального посвідчення договору, а отже перший платіж мав зобов`язався здійснити до 20.12.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.

Відповідно до ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Норма ст.629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Однак судом встановлено, що зобов`язання з боку відповідача не виконувались, а саме, здійснення обов`язкових платежів не проводились.

Також встановлено, що відповідно до п. 4.1 договору, зареєстрованого реєстрі за №3558 та п.11 договору зареєстрованого у реєстрі за №3557 право власності у покупця (відповідача) виникає з моменту державної реєстрації цього права після повного розрахунку за договором.

Згідно наданої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на житловий будинок (номер інформаційної довідки 215125617) та земельну ділянку (номер інформаційної довідки 215124992), завірених адвокатом від 31.07.2020 року, власником є ОСОБА_1 (позивач).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню

Керуючись вимогами ст.11, 14, 15,525, 526, 530, 610, 612, 655 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Розірвати договір-купівлі продажу житлового будинку від 23.11.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.С, зареєстрований в реєстрі за №3557 укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Розірвати договір-купівлі продажу земельної ділянки від 23.11.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.С, зареєстрований в реєстрі за №3558 укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати за укладання договір-купівлі продажу житлового будинку у розмірі 1492 (одна тисяча чотириста дев`яносто дві) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Рішення складено 29.08.2022 року.

Суддя