Справа №621/249/22
Пр. №2/621/422/22
Рішення

іменем України

12 серпня 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шахової В.В.,

за участі секретаря Девятерикової А.Р.,

представника відповідача Чигриної Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївської ТЕС, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ № 911-К від 09.12.2021 про відсторонення ОСОБА_1 від роботи та поновити її право на працю шляхом зобов`язання відповідача допустити її до виконання трудових обов`язків; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення від роботи починаючи з 09.12.2021.

В обґрунтування позову зазначає, що вона працює лаборантом хімічного аналізу 4 розряду в хімічному цеху на Зміївській ТЕС. 09.12.2021 року їй було вручено наказ про відсторонення від роботи у зв`язку з ненаданням підтверджуючого документу про обов`язкове щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Оскільки відповідачем були грубо порушені норми законодавства України про працю, в тому числі інших законів, якими здійснення такого щеплення не передбачено, то дії відповідача щодо відсторонення від роботи є незаконними.

Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року відкрито спрощене провадження у даній справі.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивач за своїм фахом входить до кола працівників, які підлягають щепленню, не заперечує цього і був попереджений, що, починаючи з 09.12.2021 року у разі відсутності профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, він буде відсторонений від роботи без збереження заробітної плати. Позивач не позбавлений права на працю та з роботи не звільнений, а лише відсторонений від виконання своїх функціональних обов`язків за відсутності щеплення, яке в силу професійної діяльності позивача є обов`язковим для нього. Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і реалізувати свої процесуальні права.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Зазначена норма дисциплінує сторону, стимулює її належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо сторона не може взяти участь в судовому засіданні, вона має право подати заяву про розгляд справи за її відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на даний час і карантинні обмеження, і, запровадження військового стану, не обмежують права учасників судового засідання на доступ до суду та дозволяють їм приймати участь у судових засіданнях по відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів із власних приміщень. Проте, таких клопотань заявлено не було.

Отже, суд зазначає, що учасники справи повинні добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання, зокрема, розгляд справи в режимі відео конференції із використанням власних технічних засобів.

Виходячи з того, що за час знаходження справи в провадженні головуючого, учасники скористалися своїми цивільними процесуальними правами щодо суті спору, відсутні підстави, які унеможливлюють розгляд справи за відсутності позивача та його представника, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на Зміївській ТЕС ПАТ «Центренерго» лаборантом хімічного аналізу 4 розряду в хімічному цеху.

Зміївська теплова електрична станція є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства " Центренерго" (надалі - Зміївська ТЕС ПАТ «Центренерго»).

ПАТ «Центренерго» включена до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року №83.

Міністерство охорони здоров`я України (далі -МОЗ) затвердив перелік організацій, працівників яких обов`язково вакцинуватимуть проти COVID-19, відповідно до наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництва та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 №2153.

Змінами внесеними 01 листопада 2021 року, які набрали чинності 09 грудня 2021 року МОЗ додало до переліку працівників підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Відповідачем 11 листопада 2021 року оголошено наказ №1663 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 працівників Змїївської ТЕС ПАТ «Центренерго».

08 грудня 2021 року за номером 05/289 позивача особисто, письмово було повідомлено, що з 09 грудня 2021 року на період дії карантину, профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 є обов`язковим для працівників Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго». Запропоновано до 09.12.2021 року надати до відділу охорони праці один з документів, а саме: міжнародний або внутрішній сертифікат, що підтверджує вакцинацію проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 двома або однією дозами; довідку форми № 028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; COVID-сертифікат про одужання від зазначеної хвороби.

Також проінформовано, що у разі ненадання зазначених документів згідно зі ст.46 КЗпП України і ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000р. № 1645-ІІІ з 09 грудня 2021 р. вона буде відсторонена від роботи без збереження заробітної плати на строк до надання сертифіката про вакцинацію або до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню та території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Доведено, що період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу для призначення пенсії та оплати тимчасової непрацездатності, адже за цей період роботодавець не сплачуватиме страховий внесок. Період відсторонення без збереження зарплати не увійде й до стажу, що дає право на щорічну відпустку.

08.12.2021 року складено акт про відмову надати вказані документи позивачем.

Наказом №911-к від 09 грудня 2021 року по Зміївській ТЕС ПАТ «Центренерго» ОСОБА_1 , відсторонено від роботи з 09 грудня 2021 року без збереження заробітної плати у зв`язку з ухилянням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 на строк до надання ним сертифікату про вакцинацію або до закінчення дії карантину, встановленому Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусом SARS-CoV-2.

Згідно довідки Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» від 10.12.2021, заробітна плата позивача за жовтень 2021 склала 16438,58 грн., за листопад 2021 16134, 21 грн. Середньомісячна заробітна плата 16286,40 грн.

Відповідно до наказу № 137-к від 03.03.2022 ОСОБА_1 допущена до роботи з 04.03.2022 до завершення воєнного стану.

Статтею 46 Кодексу законів про працю України встановлено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» підприємства, установи і організації зобов`язані усувати за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби від роботи, навчання, відвідування дошкільних закладів осіб, які є носіями збудників інфекційних захворювань, хворих на небезпечні для оточуючих інфекційні хвороби, або осіб, які були в контакті з такими хворими, з виплатою у встановленому порядку допомоги з соціального страхування, а також осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються.

Порядок внесення посадовими особами державної санітарно-епідеміологічної служби України подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності згідно з Законом України«Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», а також форма подання та терміни відсторонення встановлені Інструкцією про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.04.1995 р. № 66, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 серпня 1995 року за № 270/806 (далі Інструкція 66).

Пунктом 2.3 Інструкції встановлено, що подання про відсторонення від роботи або іншої діяльності це письмовий організаційно-розпорядчий документ державної санітарно-епідеміологічної служби України, який зобов`язує роботодавців у встановлений термін усунути від роботи або іншої діяльності зазначених у поданні осіб.

Згідно з підпунктом 1.2.5 пункту 1.2 Інструкції особами, які відмовляються або ухиляються від профілактичних щеплень, визнаються громадяни та неповнолітні діти, а також окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи, які необґрунтовано відмовились від профілактичного щеплення, передбаченого Календарем профілактичних щеплень в Україні, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 р. № 59, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року за № 1159/19897.

Відповідно до 2.2 Інструкції, право внесення подання про відсторонення від роботи або іншої діяльності надано головному державному санітарному лікарю України, його заступникам, головним державним санітарним лікарям Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва, Севастополя та їх заступникам, головним державним санітарним лікарям водного, залізничного, повітряного транспорту, водних басейнів, залізниць, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державного управління справами, Служби безпеки України та їх заступникам, іншим головним державним санітарним лікарям та їх заступникам, а також іншим посадовим особам державної санітарно-епідеміологічної служби, що уповноважені на те керівниками відповідних служб.

Пунктом 2.5 Інструкції визначено, що подання про відсторонення від роботи або іншої діяльності складають у двох примірниках, один з яких направляється роботодавцю, що зобов`язаний забезпечити його виконання, а другий зберігається у посадової особи, яка внесла подання.

Подання про відсторонення від роботи або іншої діяльності складається за формою згідно з додатком 1 до Інструкції.

Згідно з пунктом 2.7 Інструкції термін, на який відстороняється особа, залежить від епідеміологічних показань та встановлюється згідно з додатком № 2 до цієї Інструкції.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, посадові особи державної санітарно-епідеміологічної служби зобов`язані вносити подання про усунення працівників від роботи у визначений законодавством спосіб.

Відповідно до вказаного, за відсутності в роботодавця належним чином оформленого подання відповідної посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби, відсторонення ним від роботи працівника, який відмовляється або ухиляється від профілактичних щеплень, вбачається неправомірним.

Матеріалами справи встановлено, що при винесенні наказу про відсторонення позивача від роботи у відповідача було відсутнє належним чином оформлене подання відповідної посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби.

Крім того, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства охорони здоров`я (далі МОЗ) від 25 лютого 2022 року № 380, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 лютого 2022 року за № 256/37592, зупинено дію наказу МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», до завершення воєнного стану в Україні.

Наказ МОЗ від 25 лютого 2022 року № 380 набрав чинності 01 березня 2022 року (опублікований в бюлетні «Офіційний вісник України» від 01 березня 2022 року за № 17).

Враховуючи, що вищезгаданий наказ МОЗ слугував підставою для видання відповідних розпорядчих актів (наказів, розпоряджень) роботодавців щодо відсторонення від роботи невакцинованих від COVID-19 працівників, суд дійшов висновку, що з 01.03.2022 по 03.03.2022 відсторонення позивача від роботи не відповідало чинному законодавству України.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку щодо скасування наказу №911-к від 09 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи» в частині відсторонення від роботи ОСОБА_1 , лаборанта хімічного аналізу 4 розряду хімічного цеху, з 09 грудня 2021 року без збереження заробітної плати у зв`язку з ухилянням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 на строк до надання ним сертифікату про вакцинацію або до закінчення дії карантину, встановленому Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусом SARS-CoV-2.

З вищенаведених мотивів суд відхиляє доводи відповідача щодо законності оскаржуваного наказу в частині, що стосується позивача.

Щодо вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд виходить із того, що відповідач безпідставно відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року в справі № 761/12073/18 (провадження № 61-13444св19) зроблено висновок, що: «у разі незаконного відсторонення працівника від роботи, він має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а не частини невиплаченої заробітної плати».

Аналогічні висновки містяться у роз`ясненні Пленуму Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у якій зазначено, якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню; оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно довідки Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» від 10.12.2021, заробітна плата позивача за жовтень 2021 склала 16438,58 грн., за листопад 2021 16134, 21 грн. Середньомісячна заробітна плата 16286,40 грн.

Відповідно до наказу № 137-к від 03.03.2022 ОСОБА_1 допущена до роботи з 04.03.2022 до завершення воєнного стану.

Отже, середньоденна заробітна плата позивача складає 775,54 грн (з розрахунку нарахована заробітна плата за два останні місяці 32572,79 грн / 42 - кількість робочих днів за жовтень-листопад 2021 року).

Період вимушеного прогулу позивача з 09 грудня 2021 року по 03 березня 2022 року включно становить 58 робочих днів (16 днів у грудні 2021; 19 днів в січні 2022; 20 днів в лютому 2022 та 3 дні в березні 2022 року).

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 44981,32 грн. ( 58 робочих днів помножити 775,54 грн. середньоденної заробітної плати) без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Оскільки позивач вже був допущений до роботи з 04 березня 2022 року, то в задоволенні позовних вимог про поновлення права позивача на працю шляхом допущення до виконання трудових обов`язків, слід відмовити.

Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині скасування наказу та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 19, 76-81, 89, 133, 137, 141, 142, 206, 258-259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи задовольнити частково.

Скасувати наказ Зміївської теплової електричної станції ПАТ «Центренерго» №911-к від 09 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи» в частині відсторонення від роботи ОСОБА_1 , лаборанта хімічного аналізу 4 розряду хімічного цеху, з 09 грудня 2021 року без збереження заробітної плати у зв`язку з ухилянням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 на строк до надання ним сертифікату про вакцинацію або до закінчення дії карантину, встановленому Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусом SARS-CoV-2.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 грудня 2021 року по 03 березня 2022 року включно, у сумі 44981 (сорок чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 32 коп. з відрахуванням із цієї суми обов`язкових податків та платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яноста дві) грн. 40 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яноста дві) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасника справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 12.08.2022 року.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 від 10.02.2000, ІПН відсутній, адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (місце знаходження: 63460, Харківська область, Зміївський район, смт Слобожанське, Балаклійське шосе, 2; ).

Суддя В.В. Шахова