1Справа № 335/504/21 2/335/119/2022
20 липня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Деркач А.А., за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача -адвоката Кузьмінова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 01.12.2010, згідно якої отримала кредит у розмірі 200 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Проте, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком, у зв`язку із чим станом на 26.11.2020 відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 334 741,74 грн., яка складається з: 198 681,58 грн. заборгованість за кредитом; 136 060,16 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.
Посилаючись на вимоги Цивільного кодексу України, Умови та правила надання банківських послуг, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 334 741,74 грн., та судові витрати у розмірі 5 021,13 грн.
Відповідно до відзиву, який подано 26.03.2021 представником відповідача адвокатом Кузьміновим Д.В., просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач не була ознайомлена з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», не підписувала цих документів, а тому не визнає зазначені документи частиною укладеного Договору, у зв`язку з чим у відповідності до правової позиції Великої Палати Верховного Суду (справа №342/180/17), вважає, що суд не може брати до уваги викладені у цих документах умови. Таким чином, зміст договору зводиться лише до тих його частин, які підписані відповідачем, а тому у даному випадку зміст Договору складається лише із анкети-заяви. Крім того, зазначено, що до позовної заяви позивачем додано копію документу без назви, у якому міститься інформація про умови кредитування карткових кредитів елітних карт Platinum, МС WorldElite, Visa Infinite, МС World у якій міститься підпис, ніби виконаний від імені відповідача. Однак, відповідач повідомляє, що такого документу ніколи не підписувала, у зв`язку з чим цей документ відповідачем ставиться під сумнів, зокрема наявність у позивача оригіналу такого документу. Змістом анкети-заяви від 01.12.2010 не визначено послугу, яку Банк зобов`язується надати, уклавши ню угоду, а тому відповідач заперечує що звертався до Банку за отриманням кредиту, у зв`язку з чим вважає, що позивачем не доведено факт укладення Договору кредитування. Так само, у анкеті-заяві відсутні будь-які умови платності за користування послугами банку, в тому числі за користування карткою, у зв`язку з чим вимоги по стягненню відсотків, комісій, пені і штрафів є незаконними та необґрунтованими.
З наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вбачається, що старт карткового рахунку за карткою № НОМЕР_1 відбувся 13.06.2018, що свідчить про те, що саме у цю дату сторони уклали договір про надання банківських послуг. Однак, жодного договору позивач не надав, безпідставно стверджуючи, що картки № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 видані на підставі анкети-заяви від 01.12.2010. Тож очевидно, що надана анкета-заява від 01.12.2010 не має жодного відношення до зазначених банківських карток, що також свідчить про те, що користування картками здійснено без погодження будь-яких умов платності, а тому заявлені позовні вимоги про стягнення процентів є безпідставними.
Крім того, зазначено, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що він не є правильним, оскільки позивачем неправомірно включені до суми такі суми як «платіж «Миттєва розстрочка», «неустойка», «щомісячна комісія», що взагалі складає 13 200,03 грн. Також, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду щодо недійсності не підписаних умов договору, а так само відсутність у анкеті-заяві умов платності, то в такому разі отримані грошові кошти надані позивачем як безвідсоткова позика, а тому зараховані позивачем грошові кошти на погашення нарахованих відсотків слід вважати поверненням отриманих у позивача грошових коштів. Згідно розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви, у період дії Договору позивач зарахував на погашення не передбачених Договором відсотків грошові кошти у загальному розмірі 16 841,52 грн. Таким чином, розмір тіла кредиту буде складати 71 309,60 гр., які розраховані наступним чином 198 681,58 грн. (загальне тіло) - 97 330,43 грн. (початкове тіло) - 13 200,03 грн. (неправомірне збільшення тіла) - 16 841,52 грн. (отримані кошти, зараховані на відсотки). Зазначена сума зобов`язання у розмірі 71 309,60 грн. відповідачем визнається. Інші вимоги вважає безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
Крім того, відповідач заявляє про сплив позовної давності щодо вимог позивача у цій справі, у зв`язку з чим просить про її застосування. З позовною заявою у цій справі АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду у січні 2021 року, в той час як старт карткового рахунку за даними позивача припадає на 01.12.2010, у зв`язку з чим вимоги, які виникли до січня 2018 заявлені поза межами позовної давності, а тому задоволенню не підлягають внаслідок заяви про застосування позовної давності, про яку заявляє відповідач.
Відповідно до відповіді на відзив, яку подано представником позивача 20.04.2021, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які задля придбання, припинення або зміну цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.
АТ КБ «Приватбанк» було надано відповідачу набір засобів доступу до картрахунку через віддалені канали обслуговування, серед яких є: Internet-banking Приват24; MobileBanking; Контактний Центр Банку; Цілодобову службу "Консьєрж- сервіс" та до пристроїв самообслуговування, через які Клієнтом можуть проводитися банківські операції по картрахунку. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 01.12.2010, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_2 висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки World Black Edition та особистим підписом засвідчила, що Я згодна з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді....
Також до матеріалів позовної заяви долучено Тарифи з використанням кредитки World Black Edition з яких чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,1 % (37,20% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Також, 13.06.2018 відповідачем власноруч було підписано Паспорт споживчого кредиту. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку.
Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку World Black Edition, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на-дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.
Крім того, як вбачається з виписки по рахункам, відповідач скористався послугою "Миттєва розстрочка». Однак, скориставшись даною послугою, у відповідача виникло зобов`язання в рамках сервісу "Миттєва розстрочка", зі здійсненням регулярних платежів для погашення заборгованості. Зазначено, що послуги, які пов`язані з платіжною карткою надаються при умові володіння особистою інформацією Клієнта, саме тому Банк постійно акцентує увагу про нерозголошення такої інформації. З виписки по рахункам вбачається, що відповідач активно користувався послугами банку, здійснював погашення заборгованості, протягом тривалого часу, в тому числі після підключення до послуги "Миттєва розстрочка". Оскільки послуга "Миттєва розстрочка" не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окремого кредитного договору не вимагається. При оформленні послуг за сервісом "Миттєва розстрочка" були дотриманні всі умови.
Отже, вказані операції підтверджують надання банком кредитного ліміту, його використання відповідачем та сплату відсотків за його користування.
Зазначено, що розрахунок заборгованості Банку проведений автоматизованою системою станом на 26.11.2020 і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника за умовами договору, а також здійсненні боржником платежі на його виконання. Відповідач станом на 26.11.2020 має заборгованість у загальному розмірі 334 741,74 грн.
При цьому зазначено, що обставини щодо спливу строку позовної давності, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Також зауважено, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування, суд не має приймати до уваги.
Відповідно до заперечень представника відповідача, які подані 09.07.2021, зазначено, що наведені доводи у відповіді на відзив є безпідставними, та просить у задоволені позовних вимог відмовити.
Ухвалою судді від 05.01.2021, відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, оскільки наявні обставини, визначені ч. 3 ст. 274 ЦПК України. Учасники справи заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.
Ухвалою суду від 30.03.2021 за клопотанням представника відповідача про витребування оригіналу письмового доказу, витребувано у АТ КБ «Приватбанк» оригінал документу, в якому міститься інформація про умови кредитування карткових кредитів елітних карт Platinum, MC WorldElit, Viza Infinite, MC World, який підписаний від імені ОСОБА_2 13.06.2018. Визнано обов`язковою явку представника позивача АТ КБ «Приватбанк» по даній цивільній справі.
Ухвалою суду від 12.07.2021 за клопотанням представника відповідача про призначення судової економічної експертизи, призначено по цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості судову економічну експертизу. Провадження у справі зупинено до повернення висновку експерта до суду після проведення вказаної експертизи.
Ухвалою судді від 22.10.2021 поновлено провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 22.11.2021 за клопотанням представника відповідача витребувано у АТ КБ «Приватбанк» виписки по рахунку (IBAN), який відкритий для обслуговування картки № НОМЕР_1 , за період з 20.07.2018 по 26.11.2020.
Представник позивача у судовому засідання підтримав позовні вимоги, на підставах зазначених у позові, відповіді на відзив, та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, на підставах зазначених у відзиві та запереченнях, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Дослідивши та проаналізувавши надані письмові докази, заслухавши пояснення учасників, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 01.12.2010, згідно якої отримала кредит у розмірі 200 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правила надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web - сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет SMS -ресурс, зазначений банком.
Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «Приватбанку», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.
При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua згідно яких обслуговується відповідач.
Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі.
Згідно ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України, не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-ресурс.
Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку.
У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди Відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.51 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування.
Пунктом 1.1.3.2.3 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та у межах встановленого кредитного ліміту.
Таким чином, Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. Згідно до п. 1.1.1.49 Договору Мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань Відповідача, які щомісяця повинен сплачувати Відповідач протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості Клієнта.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України, визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.
Прострочене тіло кредиту це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено Відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі.
Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені Відповідачем, але не погашені, або погашені частково не у повному обсязі.
Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 26.11.2020 має заборгованість перед позивачем у розмірі 334 741,74 грн., яка складається з: 198 681,58 грн. заборгованість за кредитом, 136 060,16 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.
Як доказ укладення договору з відповідачем банк надав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт „Універсальна" та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.
Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду України (постанова від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що: « роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку від 01.12.2010 не містить даних щодо домовленості сторін договору про сплату конкретних відсотків за користування кредитними коштами, сплати пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Беручи до уваги вищевказаний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, слід дійти до висновку про те, що відповідач фактично отримав та використовував кошти надані банком на кредитну картку, але не повернув їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача фактично отриманої суми кредитних коштів, яка на час розгляду справи не повернута відповідачем.
Крім цього, підписана сторонами анкета-заява від 01.12.2010 не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником лише обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України, вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів").
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Конституційний Суд України у Рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з АТ КБ "Приватбанк" дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
З огляду на зазначене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши фактичні обставини, від яких залежить правильність вирішення спору, дійшов висновку про те, що в анкеті-заяві позичальника не зазначено розмір кредитного ліміту, який би відповідач бажав отримувати на картку. Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме з ними погодився відповідач при підписанні заяви на отримання кредиту, банком не надано. Отже, відсутні підстави вважати, що відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, з розміром процентної ставки, тобто, що між банком та відповідачем досягнуто згоди щодо розміру нарахованих процентів за користування кредитом, пені та штрафу. За таких обставин у банку відсутні підстави нараховувати проценти за користування кредитними коштами та застосовувати до відповідача штрафні санкції.
Крім того, враховуючи викладене, суд вважає слушними доводи представника відповідача щодо неправомірного включення до суми кредиту таких сум, як: платіж «Миттєва розстрочка»; неустойка; щомісячна комісія, яка складає 12 200,03 грн., відповідно до розрахунку представника відповідача.
Також, враховуючи правову позицію Великої палати Верховного Суду, щодо недійсності не підписаних умов договору, а так само відсутність у анкеті-заяві умов платності, то в такому разі отримані грошові кошти надані позивачем як безвідсоткова позика, а тому зараховані позивачем грошові кошти на погашення нарахованих відсотків слід вважати поверненням отриманих у позивача грошових коштів.
Отже, згідно розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви, у період дії Договору позивач зарахував на погашення не передбачених Договором відсотків грошові кошти у загальному розмірі 16 842,52 грн. (30.09.2018 - 2 307,22 грн.; 28.12.2018 - 9 000,00 грн.; 05.03.2019 - 1 000,00 грн.; 09.03.2019 - 500,50 грн.; 28.03.2019 - 251,00 грн.; 31.05.2019 - 500,00 грн.; 04.09.2020 - 2 782,80 грн.; 26.11.2020 500,00 грн.).
Таким чином, враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача підлягає тіло кредиту у розмірі 71 309,60 грн., який розрахований наступним чином: 198 681,58 (загальне тіло) - 97 330,43 (початкове тіло) - 13 200,03 (неправомірне збільшення тіла) - 16 841,52 (отримані кошти, зараховані на відсотки), та який також визнається відповідачем.
Заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає необґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню.
Таким чином, враховуючи викладене, є наявність правових підстав для стягнення у примусовому порядку з відповідача суми непогашеного простроченого тіла кредиту у розмірі 71 309,60 грн.
У задоволені решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог, у цій частині, через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1 069,50 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості у розмірі 71 309,60 (сімдесят одна тисяча триста дев`ять тисяч 60 коп.) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1 069,50 (одна тисяча шістдесят дев`ять гривень 50 коп.) грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Повне судове рішення складено 25 липня 2022 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_3 , МФО 305299).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.А. Крамаренко