Справа №198/224/22
Провадження №2/0198/111/22
04.08.2022
У Х В А Л А

іменем України

04.08.2022 року суддя Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області Жмуд Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Колошин В.П до Соборного ВДВС в м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), третя особа: Публічне акціонерне товариство "ВіЕйБіБанк" про знаття арешту з нерухомого майна

в с т а н о в и в:

До суду подано вищевказаний позов з посиланням не те, що позивач є власником земельної ділянки, що підтверджується ігформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.06.2022 року.

28 червня 2022 року йому стало відомо, що відносно його власності існує арешт всього майна, накладений 28.12.2017 року на підставі Постанови Соборного ВДВС в м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області, по виконавчому провадженню відкритому на підставі виконавчого листа №2-7989/2011 від 25.01.2012 року. Постановою Соборного ВДВС м. Дніпро від 24.02.2018 року повернуто виклонавчий лист стягувачу в порядку п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" з підстави відсутності майна, на яке може бути звернено стягнення. Однак, арешт, накладений Постановою Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області від 28.12.2017 року, не було скасовано. На думку позивача, це є порушенням його прав на розпорядження ним своїм майном, Виконавчий лист 2-7989/2011 від 25.01.2012 року після його повернення стягувачу, не пред"являвся до повторного примусового виконання. А отже, строк пркд"явлення виконавчого документа сплив. Позивач посилається на положення ст.41 Конституції України та на ст.ст.15, 16 ЦК України, адже, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, у тому числі, шляхом припинення дії, яка порушує його право. А відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість поорушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду.... з вимогою про вчинення певних дій для здійснення запобіганню такому порушенню. А тому, прохає суд, зняти арешт з усього майна, яке йому належить.

Дослідивши матеріали справи, суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03 червня 2016 року № 5 в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03 червня 2016 року № 5 в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Ч.3-5 ст.59 Закону України Про виконавче провадження визначено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Верховний Суд України в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.03.2020 року дійшов висновку, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу Державної виконавчої служби, і порушене право підлягає захисту шляхом зобов"язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Так, ОСОБА_1 за даним позовом є стороною виконавчого провадження - боржником, та в рамках якого державним виконавцем не здійснено певних дій чи допущена бездіяльність, чим порушені права боржника, як власника арештованого майна, то після ухвалення рішення по суті спору, судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється виключно за правилами Розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судовий рішень» ЦПК України, який визначає порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця в ході виконання рішень, у формі звернення до суду зі скаргою, тоді як ОСОБА_1 , пред`явив позов, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, у зв`язку з цим не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому позовна заява на предмет судового контролю за діями/бездіяльністю державного виконавця при виконанні судового рішення в іншій цивільній справі, не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачають іншу форму звернення та порядок вирішення, що є підставою для відмови у відкритті провадження у даній справі. Такий висновок відповідає постановам Верховного Суду від 28.10.2020 р. у справі №204/2494/20, від 02.06.2020 р. у справі № 201/10187/18 та від 04.11.2020 р. у справі № 520/7100/19. Таким чином, вимоги, викладені у даній позовній заяві, не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач ОСОБА_1 одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем, і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог ст.ст. 42, 48, 175, 447 ЦПК України. Тому такий позов ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.42, 48, 175, п.1 ч.1 ст.186, ст.447 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Колошин В.П до Соборного ВДВС в м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), третя особа: Публічне акціонерне товариство "ВіЕйБіБанк" про знаття арешту з нерухомого майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у порядку, встановленому ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Наталя ЖМУД