Справа № 159/7118/21 Провадження № 22-ц/802/492/22 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О.
Категорія: 76 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

22 березня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Федонюк С. Ю., ознайомившись із апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відокремленого структурного підрозділу Ковельський промислово-економічний фаховий коледж Луцького Національного технічного університету, Луцького Національного технічного університету про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Одночасно в прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору, покликаючись на те, що не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів та введенням у країні воєнного стану.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в частині відстрочення сплати судового збору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у ч. 1 цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменишити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту даних норм слідує, що підставою для відстрочення сплати судового збору може бути майновий стан сторони.

Крім того, дані дії є правом, а не обов`язком суду і застосовуються у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Необхідною умовою, за якої може мати місце відстрочення сплати, - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений доказами.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

ОСОБА_1 ніяких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору не подав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у зв`язку з відсутністю встановлених законом підстав, підтверджених належними і допустимими доказами, для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, в задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (станом на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 908,00 грн).

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (станом на момент пред`явлення позову), за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру ( ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»).

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір при поданні апеляційної скарги на рішення суду оплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви до суду першої інстанції.

Зі змісту позову слідує, що ОСОБА_1 заявив дві вимоги немайнового характеру (визнання незаконним та скасування наказу) та одну вимогу майнового характеру (стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу).

Однак, враховуючи викладені вище норми Закону, кількість заявлених позовних вимог, за подання даної апеляційної скарги, ОСОБА_1 , необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4086 грн (908,00 грн х 3 вимоги х 150%) за наступними реквізитами:

отримувач коштів ГУК у Волин. обл /м.Луцьк/ 22030101,

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371,

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.),

Код банку отримувача (МФО) 899998,

Рахунок отримувачаUA0003550 ,

Код класифікації доходів бюджету 22030101,

Призначення платежу;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , на рішення від 08.02.2022 по справі 159/7118/21, Волинський апеляційний суд.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга, зокрема на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

За змістом пункту 4 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

З матеріалів апеляційної скарги слідує, що оскаржуване рішення суду постановлено судом першої інстанції 08 лютого 2022 року, а апеляційну скаргу подано 14 березня 2022 року. Дата виготовлення повного тексту рішення відсутня.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження дати отримання ОСОБА_1 копії повного тексту оскаржуваного рішення суду першої інстанції або дати складення повного судового рішення, передбаченого статтею 268 ЦПК України, матеріали апеляційної скарги не містять.

За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на апеляційне оскарження з наведених підстав.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Несвоєчасне отримання копії судового рішення не змінює визначений законом строк і порядок апеляційного оскарження, а може бути лише підставою для його поновлення у разі подання відповідної заяви з наданням доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та роз`яснити ОСОБА_1 про необхідність надання доказів, що підтверджують дату отримання ним копії повного тексту оскаржуваного рішення суду від 08 лютого 2022 року або дати складення повного судового рішення.

Такими доказами можуть бути оригінал (належним чином завірена копія) повного тексту судового рішення, поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо.

У зв`язку з викладеним та відповідно до ч. 2 ст. 357 Цивільного процесуального кодексу України до поданої апеляційної скарги необхідно застосувати положення ст. 185 цього Кодексу та залишити її без руху, надавши можливість апелянту доплатити судовий збір.

Керуючись ст. ст. 185,357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2022 року в даній справі відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2022 року залишити без руху, надавши строк для усунення недоліку - десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Оригінали квитанцій про сплату судового збору надати в апеляційний суд.

У випадку невиконання вимог цієї ухвали щодо подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із наданням доказів, що підтверджують дату отримання або виготовлення повного тексту оскаржуваного рішення Ковельського міськрайонного суду від 08 лютого 2022 року, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання вимог суду у встановлений строк апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя