Справа №557/544/22
Провадження №2/557/225/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судового засідання Довгалець Н.М.

номер справи 557/544/22,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Андріюк С.М.

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду смт Гоща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, до якого входить: земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту серія РВ №01005 від 13.02.2001.

Зазначає, що за життя ОСОБА_2 заповіт не складав, таким чином, спадкоємці першої черги за законом, окрім Позивача є також відповідач по справі.

Зазначає, що спадщину позивачка прийняла своєчасно, оскільки до дня смерті ОСОБА_2 проживала з ним без реєстрації.

Натомість, реалізувати своє право на спадкове майно не може, через помилкове написання імені в різних документах.

В державному акті серія РВ №01005 від 13.02.2001 значиться ОСОБА_2 , водночас у свідоцтві про смерть зазначено ОСОБА_2 .

А тому, посилаючись на норми права, які містяться в ст. ст. 2, 4, 5 ЦК України, ст. ст. 1216-1223 ЦК України просить суд встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу - державного акта серія РВ №01005 від 13.02.2001 та визнати за позивачем, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельні ділянки згідно державного акта серія РВ №01005 від 13.02.2001.

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 08 червня 2022 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач та його представник-адвокат Андріюк С.М. в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримав повністю та справу просить розглянути без його участі.

Відповідач в заяві на ім`я суду, позов визнав та просить справу розглянути без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 виданий Рясниківської сільською радою Гощанського району Рівненської області, актовий запис №08.

З Державного акта на право власності на землю серії РВ №01005 вбачається, що ОСОБА_2 передається у приватну власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,56 га, що знаходиться на території Рясниківської сільської ради.

Після смерті ОСОБА_2 відповідно до відповідно до ст.ст. 1216-1223 ЦК Українивідкрилась спадщина на майно.

Судом встановлено, що до кола спадкоємців за законом, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 відноситься позивач та відповідач по справі, що підтверджується довідкою Бабинської сільської ради №63 від 17.01.2022.

Факт родинних відносини позивача зі спадкодавцем підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Рясниківською сільською радою.

Водночас, позивач не може оформити спадкове майно після смерті своєї матері, оскільки в Державному акті на право власності на землю серії РВ №01005 значиться ОСОБА_2 , водночас у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 зазначено ОСОБА_2 , тобто зазначені різні імена.

В оцінці доводів позовної заяви, суд застосовує системний аналіз норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 6 ст. 294 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, а якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, такий вирішується в порядку позовного провадження.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім цього, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Наявні у справі докази свідчать про обґрунтованість заявлених вимог, оскільки під час судового розгляду суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 , що значиться в Державному акті на право власності на землю серії РВ №01005 та ОСОБА_2 , що значиться в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 є однією і тією ж особою. Відмінності у зазначені імені у офіційних документах є наслідком сплутування та фіксації при заповненні відповідних граф в офіційних документах фонетичних варіантів особового імені ЗІНОВІЯ/ЗІНАЇДА.

Таким чином, на переконання суду підтверджено факт належності ОСОБА_2 Державного акта на право власності на землю серії РВ №01005.

Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини за законом.

Щодо визнання права власності в порядку спадкування, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п.11 ч.1ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

При цьому, суд враховує аргументи позивача, наведені нею на підтвердження обставин, зазначених у позові, оскільки такі не оспорювалися відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів.

При вирішенні даного спору суд зважає на те, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Задоволення позову, на переконання суду, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та відповідає завданням цивільного судочинства, які визначені у ст. 2 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладена та керуючись ст. ст.12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу - Державного акта на право власності на землю серії РВ №01005, що був виданий на ім`я « ОСОБА_2 ».

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 1,56 газгідно Державного акта на право власності на землю серії РВ №01005 від 13.02.2001.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С у д д я Д.В. Пацко