Справа № 398/1259/22; 2/401/1279/22

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі : головуючого - судді Гармаш Т.І., при секретарі - Липко О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ "ФК "Профіт Капітал" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що що 16.06.2017 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та ОСОБА_1 було укладено угоду № С15.194.74054, відповідно до умов якої банк відкрив клієнту на поточний кредитний рахунок максимальний розмір кредитного ліміту на суму 15000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 24,00% річних, на строк до 16.06.2021 року. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті процентів, у зв`язку з чим станом на 03.12.2020 року утворилась заборгованість в загальній сумі 49856,77 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом - 15000,00 грн., заборгованості за відсотками - 34856,77 грн., заборгованість за комісією 00,00 грн. У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання на підставі ст.625 ЦК України Банк нарахував на суму боргу 3% річних 1614,22 грн. та інфляційні втрати 5035,54 грн. На даний час правонаступником ПАТ «Ідея банк» у договірних відносинах з відповідачем є ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на підставі Договору факторингу №12/90 від 03.12.2020 року, у зв`язку з чим він має право вимагати стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на свою користь.

Окрім цього, в позові зазначено, що відповідач скористався кредитним коштами, але умови договору належним чином не виконав, грошові кошти не повернув, а тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 56506,53грн, судові витрати у сумі 2 481,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав частково у розмірі тіла кредиту у сумі 15 000 грн. У відзиві на позовну заяву вказує, що він є військовослужбовцем з 23.04.2015 року та учасником бойових дій. А тому дії позивача по нарахуванню та списанню відсотків, пені за прострочу за кредитом, 3% річних та інфляційні втрати, є неправомірними, оскільки їх здійснено із порушенням вимог ст. ст. 14, 1048 ЦК України, ст.ст. 2, 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». ( а.с. 60-61).

Ухвалою судді від 22 червня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с. 43-44).

Судом встановлено, що між 16.06.2017 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та ОСОБА_1 було укладено Угоду № С15.194.74054 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки.(а.с.5)

Відповідно до п. 3 Договору Банк надає Клієнту Кредит, шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку.

Відповідно до п.п.3.1 Договору максимальний ліміт Кредитної лінії Банком встановлено у розмірі 200000,00 грн.

Згідно п.п.3.2 Договору ліміт Кредитної лінії, на момент укладення Угоди, встановлено у розмірі 15000,00 грн.

Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії складає 24% річних (п.п.3.3 Договору).

Банк, на виконання умов Договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 1500,00 грн. строком до 16.06.2021 року, а позичальник зобов`язався повернути його разом з іншими платежами, згідно з умовами Договору 3.

Відповідач зобов`язання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав.

У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором та відповідно до Виписки за період з 01 червня 2016 року по 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 станом на 03 грудня 2020 року має заборгованість 15010,29 грн. ( а.с. 6-7).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 34856,77 грн., заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями -0,00 грн.(а.с.8)

03 грудня 2020 року між Акціонерним товариством "Ідея Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" було укладено договір факторингу № 12/90. (а.с.18-20)

Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "ФК "Профіт Капітал", а ТОВ "ФК "Профіт Капітал" приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ "Ідея Банк" за плату та на умовах, визначених Договором факторингу.

Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором відступаються в розмірі заборгованості Боржників перед АТ "Ідея Банк" та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору.

Пунктом 5.1. Договору факторингу права Вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від АТ "Ідея Банк" до ТОВ "ФК "Профіт Капітал" в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ "ФК "Профіт Капітал" зобов`язань передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків.

ТОВ "ФК ""Профіт Капітал" зобов`язання за Договором факторингу виконав та передав суму на користь АТ "Ідея Банк", що підтверджується платіжним дорученням №14 від 03 грудня 2020 року.(а.с.24,25)

За таких обставин до ТОВ "ФК "Профіт Капітал", починаючи з 03 грудня 2020 року, відповідно до договору факторингу №12/90, перейшло право за Договором № С15,194,74054 від 16.06.2017 року, який укладено між АТ "Ідея Банком" та ОСОБА_1 .

Позивач скористався своїм правом та здійснив нарахування 3% річних та інфляційних витрат за весь час прострочення, які складають:

- заборгованість за 3% річних за користування кредитом -1614,22 грн.

- заборгованість за інфляційними витратами 6649,76 грн.(а.с.9)

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в межах позовних вимог, а саме у розмірі 15 000 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 34856,77 грн. та 3% річних 1614,22 грн. та інфляційні втрати 5035,54 грн. за суд виходить з такого.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За правилами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є військовослужбовцем, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою військової частини від 25.06.2022 року № 1836-540, записами у військовому квитку та посвідчення УБД ( а.с. 62-67)

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Статтю 14 вказаного закону було доповнено частиною 15 підпунктом 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року № 1275-VІІ.

Пунктом 3 Прикінцевих положень зазначеного закону передбачено поширення дії підпункту 3 пункту 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

З довідки військової частини НОМЕР_1 вбачається, що відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині, з 20.01.2018 року по 30.04.2018 року безпосередньо приймав участь в анти терористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в район проведення антитерористичної операції ( а.с. 71)

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в анти терористичній операції.

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту - військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 1 Розділу II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 17 березня 2014 року і триває до теперішнього часу.

За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення.

Разом з цим, пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає.

Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц, провадження № 61-21025св18.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, суд вважає, що вимоги позивача у частині стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам, заборгованості за 3 % річних за користування кредитом та заборгованість за інфляційні витрати задоволенню не підлягають.

Крім того, позовна заява містить вимогу щодо стягнення з відповідача 2000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Перевіривши доводи представника позивача щодо обґрунтованості стягнення вказаних витрат та матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні здійснення такого стягнення з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20).

Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представник ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не подав жодних документів, зокрема, розрахунку витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що підстав для відшкодування позивачеві витрат на професійну правничу допомогу адвоката немає.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн., який він просить стягнути з відповідача на свою користь.

Беручи до уваги наведені норми закону і те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати з оплати судового збору в пропорційному відношенні до задоволених вимог у розмірі 634 грн. 14 коп.

На підставі вищевикладеного, та ст. ст. 526, 530, 551, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись 12, 13, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" заборгованість за кредитним договором за тілом кредитуу сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" судовий збір у сумі 658 (шістсот п`ятдесят вісім) грн. 45 коп.

В решті позовних вимог -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Світловодський міськрайонний суд у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал", місце знаходження: пр. Ю. Гагаріна, 23, а/с 57, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 .

Суддя Світловодського
міськрайонного суду : Т.І.Гармаш