Справа № 727/4355/22
Провадження № 2/727/1118/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Орлецькій Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Чернівецький обласний перинатальний центр» до Чернівецької обласної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою, зобов`язання негайно допустити до виконання обов`язків, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 27.06.2022 року про визнання незаконним та скасування розпорядження про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою, зобов`язання негайно допустити до виконання обов`язків, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу посилаючись на те, що на підставі контракту від 02.04.2020 року з Чернівецькою обласною радою він був призначений на посаду генерального директора «Чернівецький обласний перинатальний центр» (далі по тексту КНП) на строк з 02.04.2020 року по 01.04.2025 року.

Розпорядженням голови Чернівецької обласної ради №36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» призначено проведення службового розслідування стосовно нього, щодо правомірності та законності складання контракту підписаного з Чернівецькою обласною радою 02.04.2020 року, визначено предметом службового розслідування з`ясування підстав перебування в трудових відносинах з Чернівецькою обласною радою. Встановлено строк службового розслідування з 01.06.2022 року по 31.07.2022 року.

Пунктом 4 Розпорядження № 36-П від 01.06.2022 року його відсторонено від здійснення повноважень за посадою на час проведення службового розслідування починаючи з 01.06.2022 року без збереження заробітної плати.

Вважає Розпорядження голови обласної ради незаконним, протиправним та таким, що прямо порушує його трудові права. Відповідач не мав жодних законних підстав передбачених ст.46 КЗпП України, п.п. "а" п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» для його відсторонення від здійснення повноважень за посадою.

Окрім того, зазначає, що безпідставним та протиправним є призначення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою на підставі Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, так як вказаний Порядок стосується виключно осіб, які проходять службу відповідно до Закону України "Про державну службу", тобто державних службовців або осіб, які уповноважені на виконання функції місцевого самоврядування та перебувають на публічній службі.

Враховуючи, що з часу незаконного відсторонення йому не виплачується заробітна плата, тому збільшив позовні вимоги та просив стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Вважає, що всього в цьому періоді відповідно до табелів обліку робочого часу відпрацьовано 43 робочі дні. Одноденна заробітна плата складає 1893,77 грн. (81 432,22 грн. : 43 р/дн.).

А тому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 27.06.2022 року просив визнати незаконним, протиправним та скасувати Розпорядження голови Чернівецької обласної ради О. Бойко від 01.06.2022 року № 36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою», зобов`язати голову Чернівецької обласної ради допустити його негайно до виконання обов`язків генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» та понесені судові витрати з Чернівецької обласної ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 червня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не звяилась, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила справу розглянути в її відсутність, позов підтримує.

Представник відповідача - Чернівецької обласної ради в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглянути в його відсутність, в задоволенні позову просив відмовити.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Чернівецький обласний перинатальний центр» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, щоЧернівецька обласна рада 02.04.2020 року, в особі першого заступника голови обласної ради Маковецької І.С., на підставі Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», КЗпП України, постанови КМУ від 21.08.2019 року № 792, рішень 15-ої сесії Чернівецької обласної ради 7- го скликання від 13.09.2017 року № 164-15/17 «Про порядок призначення та звільнення з посад керівників підприємств, установ, закладів, організацій об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області», 36-ї сесії 7- го скликання від 04.02.2020 року № 17-36 «Про прийняття у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області КНП «Міський клінічний пологовий будинок № 1» Чернівецької міської ради», Розпорядження голови обласної ради від 30.03.2020 року № 210 уклала Контракт із позивачем ОСОБА_1 про призначення на посаду генерального директора «Чернівецький обласний перинатальний центр» (а.с. 9-16).

На підставі Контракту від 02.04.2020 року з Чернівецькою обласною радою позивач ОСОБА_1 призначений на посаду генерального директора «Чернівецький обласний перинатальний центр» на строк з 02.04.2020 року по 01.04.2025 року.

Із оригіналу Контракту від 02.04.2020 року укладеного між позивачем ОСОБА_1 з однієї сторони, як генеральним директором КНП, та заступником голови Чернівецької обласної ради, ОСОБА_2 , як органом управління майном, встановлено, що п.1 даного Контракту визначено, що генеральний директор КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» ОСОБА_1 безпосередньо та через адміністрацію здійснює поточне управління (керівництво) підприємством з метою забезпечення виконання його статутних завдань, надання належної, якісної та кваліфікованої медичної допомоги, ефективної діяльності підприємства, раціонального використання і збереження закріпленого за підприємством майна, а Орган управління зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці генерального директора.

Положенням п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

Тим самим, фактичний допуск ОСОБА_1 до роботи з 02.04.2020 року та виконання ним обов`язків на посаді генерального директора, є свідченням укладення трудового договору з ним, оформленого контрактом від 02.04.2020 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.03.2022 року у справі № 727/385/22 частково задоволено позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розпорядження про відсторонення, допущення до виконання обов`язків на посаді. Визнано незаконним та скасовано Розпорядження голови Чернівецької обласної ради від 07.07.2021 року № 230 «Про відсторонення ОСОБА_3 від посади генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр», допущено ОСОБА_1 до виконання обов`язків на посаді генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» (а.с. 17-22).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 18.05.2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу обласної ради без задоволення (а.с. 23-27). Рішення суду від 11.03.2022 року про допуск ОСОБА_1 до виконання обов`язків на посаді генерального директора набрало законної сили 18.05.2022 року.

31 травня 2022 року на ім`я Голови Чернівецької обласної ради Бойка О. надійшла доповідна записка №11 заступника начальника відділу юридичної та кадрової роботи виконавчого апарату Чернівецької обласної ради Бабінського С.А. щодо наявності у ОСОБА_1 діючих контрактних трудових відносин з Чернівецькою обласною радою (а.с. 61-62).

В силу своїх посадових обов`язків, що визначені посадовою інструкцією (а.с. 63-65) зазначено посадова особа забезпечує проведення роботи щодо укладення, продовження терміну дії, розірвання контрактів та організація, ведення, облік, зберігання особових справ керівників комунальних підприємств, установ та організацій, заснованих на базі спільного майна територіальних громад області.

В даній доповідній записці містяться пропозиції проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , відсторонивши його від здійснення повноважень за посадою на час проведення службового розслідування.

01.06.2022 року Розпорядженням голови Чернівецької обласної ради №36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» призначено проведення службового розслідування відносно генерального директора ОСОБА_1 , щодо правомірності та законності складання контракту підписаного з Чернівецькою обласною радою 02.04.2020 року, визначено предметом службового розслідування з`ясування підстав перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з Чернівецькою обласною радою. Встановлено строк службового розслідування з 01.06.2022 року по 31.07.2022 року (а.с. 28).

Пунктом 4 Розпорядження № 36-П від 01.06.2022 року відсторонено ОСОБА_1 від здійснення повноважень за посадою на час проведення службового розслідування починаючи з 01.06.2022 року без збереження заробітної плати.

Частиною першою ст. 15 Цивільного Кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в том числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року №950 затверджено «Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Пунктом 1 даного Порядку передбачено випадки, за яких може бути проведено службове розслідування. Зокрема, відповідно до цього Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування: у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян; у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства; на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри; з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (далі - керівник органу).

Так, відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини першої ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього закону, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Тобто, враховуючи викладені обставини та вимоги Закону, суд приходить до висновку, що контракт від 02.04.2020 року укладено з Чернівецькою обласною радою, ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, відносно нього застосовується Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 950 від 13.06.2000 р. (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 р. №691).

Пунктом 2 Порядку від 13 червня 2000 року № 950 встановлено, що рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, стосовно якої планується проведення службового розслідування.

Згідно із пунктом 3 Порядку від 13 червня 2000 року № 950 службове розслідування проводиться з відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником органу.

Пунктом 7 Порядку від 13 червня 2000 року № 950 закріплено право особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування.

Статтею 46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати.

Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Разом із тим, відповідачем не наведено жодних юридичних підстав із посиланням на конкретні матеріали справи, якими обґрунтовується відсторонення. Не вказані ці підстави і в оскаржуваному розпорядженні. Розпорядження містить лише констатацію факту - відсторонити ОСОБА_1 від повноважень, без обґрунтування підстав, зокрема, настання несприятливих наслідків для інших осіб, підприємства тощо.

Суд зазначає, що Порядком № 950 чітко визначено, що службове розслідування може бути призначене тільки у разі встановленого, тобто закінченого складу правопорушення, яке виразилось у невиконанні або неналежному виконанні зазначеними особами службових обов`язків, перевищенні своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності спірного розпорядження у частині визначених Порядком № 950 підстав його проведення, та на переконання суду порушувало і порушує права та інтереси позивача як при його прийнятті, так і на час розгляду справи. Відповідачами не доведені обумовлені п. 1 і п. 4 Порядку № 950 ані підстави для проведення службового розслідування, ані відсторонення позивача від посади.

Судом також зроблено висновок, що такої підстави відсторонення, як з`ясування підстав перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з Чернівецькою обласною радою, нормами ст. 46 КЗпП України не передбачено, окрім того, Контракт від 02.04.2020 року підготував та підписав відповідач - Чернівецька обласна рада.

Правовий висновок про те, що ст. 46 КЗпП України встановлений перелік випадків відсторонення працівника від роботи висловлено Верховним Судом у постанові від 23.01.2019 року у справі № 755/6458/15-ц (провадження № 61-18651св18), від 01.04.2020 року у справі № 761/12073/18 (№ 61-13444св19), від 03.06.2020 року у справі № 205/4333/17 (№ 61-45345 св18).

Представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість прийнятого Чернівецькою обласною радою рішення про відсторонення позивача від займаної посади.

Наведені вище обставини свідчать про безпідставність відсторонення позивача від здійснення повноважень на посаді, що порушує його трудові права, не ґрунтується на вимогах закону, є протиправним і підлягає скасуванню. Також позивача слід допустити до виконання обов`язків на посаді генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр».

Що ж стосується вимоги про звернення рішення суду до негайного виконання, то в цій частині має бути відмовлено оскільки до виключного переліку випадків такого виконання, визначеного ст.430 ЦПК України, справи про відсторонення від посади не відносяться.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то слід зазначити таке.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49).

Окрім цього, процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору відрізняється за обсягом прав та обов`язків (24.03.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №1316/364/12, провадження № 61-7023св20 (ЄДРСРУ № 96106030). Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст.51 ЦПК України, після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Отже, чинним законодавством України встановлено, що заміна неналежного відповідача належним та залучення до участі в справі співвідповідача може відбутися тільки за ініціативою позивача, а тому суд позбавлений можливості за своєю ініціативою проводити заміну неналежного відповідача та залучати до участі в справі співвідповідача.

Позивач ОСОБА_1 в своїй заяві про збільшення позовних вимог просить стягнути з КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» середній заробіток за час вимушеного прогулу, як з третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, та у встановлений законом строк не залучив його до справі в якості належного відповідача.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу пред`явлено не до належного відповідача, позивачем в судовому засіданні не заявлялося клопотання про залучення інших співвідповідачів, а тому суд позбавлений можливості за власною ініціативою проводити вказані дії, відповідно в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно відмовити.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача Чернівецької обласної рад на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що необхідно визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Чернівецької обласної ради від 01.06.2022 року № 36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» та допустити ОСОБА_1 до виконання обов`язків на посаді генерального директора КНП "Чернівецький обласний перинатальний центр", задовольнивши частково позовні вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 43 Конституції України, ст. 15 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 21, 46 КЗпП України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Чернівецької обласної ради від 01.06.2022 року № 36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою».

Допустити ОСОБА_1 до виконання обов`язків на посаді генерального директора КНП "Чернівецький обласний перинатальний центр".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Чернівецької обласної ради на користь ОСОБА_1 повернення судового збору в сумі 992,40 грн.

З повним текстом рішення суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 20 липня 2022 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: