Провадження № 2/752/3411/22
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
18 липня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.
розглянувши в місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 ,від імені та в інтересах якого діє Брановицький Віктор Володимирович до відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр пенсійного забезпечення», товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Центр фінансової інформації», відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про розірвання трудового договору, визнання повноважень припиненими та зобов`язання вчинити певні дії,-
20.08.2021 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діяв представник - адвокат Брановицький В.В. звернувся до суду з позовом до відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр пенсійного забезпечення» про розірвання безстрокового трудового договору укладеного між ним, як Головою ради, та відкритим недержавним пенсійним фондом «Центр пенсійного забезпечення» та припинення трудових відносин між ними, на підставі статті 38 КЗпП України з дня набрання чинності судового рішення, зобов`язання відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_1 як керівника та підписанта відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр пенсійного забезпечення» .
В обгрунтування заявлених позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Брановицький В.В. послався на те, що Пиріг Д.З. є Головою ради пенсійного фонду відкритого недержавного пенсійного фонду "Центр пенсійного забезпечення" з 07.08.2008 року, відповідно до рішення засновників відкритого недержавного пенсійного фонду "Центр пенсійного забезпечення" за сумісництвом, в зв`язку з чим даний запис в трудовій книжці відсутній. На теперішній час, ТОВ «Видавничий дім «Центр фінансової інформації», який є засновником відкритого недержавного пенсійного фонду "Центр пенсійного забезпечення" не займається та не опікується своїм підприємством, Фонд найманих працівників не має , а також підприємством не виконуються поставлені економічні завдання. Представник позивача зауважив, що з грудня 2014 року повноваження останнього не продовжувалися, тому фактично він позбавлений прав та повноважень керувати Фондом в інтересах ТОВ «Видавничий дім «Центр фінансової інформації». Крім того, Фонд фактично припинив свою господарську діяльність згідно Статутної мети після здачі свідоцтва фінансової установи. Позивач бажає змінити місце роботи, у зв`язку з чим 14.04.2021 року ним засобами поштового зв`язку було надіслано на юридичну адресу відкритого недержавного пенсійного фонду "Центр пенсійного забезпечення" заяву на звільнення за власним бажанням. 03.08.2021 року таку заяву надіслано повторно та та повідомлення про скликання позачергових зборів засновників Фонду. Вказаний лист був направлений засобами поштового зв`язку на юридичну адресу ТОВ "Видавничий дім "Центр фінансової інформації". Проте ні до моменту призначення зборів, ні на момент звернення до суду будь-яка інформація від єдиного учасника Фонду - ТОВ "Видавничий дім "Центр фінансової інформації" з питань звільнення позивачу не надходила. 17.08.2021 року ОСОБА_1 видав наказ №б/н від 17.08.2021 про припинення його повноважень, як Голови ради Фонду з 18.08.2021 року.
Незважаючи на те, що позивачем вжито всіх заходів щодо своєчасного повідомлення засновника відкритого недержавного пенсійного фонду "Центр пенсійного забезпечення" про проведення позачергових загальних зборів із зазначенням часу і місця його проведення, а також порядку денного, позачергові загальні збори не відбулися через неявку засновників зазначеного Фонду.
Позивачем виконані вимоги законодавства та Статуту Фонду щодо процедури звільнення його з посади Голови ради Фонду, однак зі сторони одноособового учасника ТОВ «Видавничий дім «Центр фінансової інформації» жодних дій щодо розгляду питання про його звільнення та оформлення процедури звільнення з посади Голови ради Фонду не вчинено. За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення своїх трудових прав, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 серпня 2021 року відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам було визначено строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідачі ВНПФ «Центр пенсійного забезпечення», ТОВ «Видавничий дім «Центр фінансової інформації», відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської РДА міста Києва правом подачі відзиву на позов не скористалися.
31 травня 2022 року судом постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 , зобов`язано позивача надіслати копію ухвали про залучення та копію позовної заяви з доданими до неї документами на адресу залученої третьої особи. Зазначені вимоги суду позивачем виконано. Правом подачі пояснення на позовну заяву ОСОБА_3 не скористався.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, за відсутності відзиву на позов від відповідача та пояснень третьої особи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до п. 12.6 Статуту Члени ради Фонду визнаються зборами засновників Фонду з числа представників засновників Фонду, призначених такими засновниками у якості кандидатів до складу ради Фонду, строком на 3 роки у складі від 5 до 9 осіб, якщо інше не визначено рішенням зборів засновників.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині третій статті 89 ЦПК України зазначено, що суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Звертаючись до суду з позовом, представник позивача ОСОБА_1 , в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач, мав бажання змінити місце роботи, однак за відсутності належного зв`язку з засновником мав перешкоди для звільнення за власним бажанням. Для цього він двічі писав відповідні заяви; видав наказ про звільнення, ініціював проведення позачергових загальних зборів із винесенням питання про припинення його повноважень та звільнення з посади Голови ради відкритого недержавного пенсійного фонду "Центр пенсійного забезпечення", у зв`язку з закінченням строку повноважень та обрання Голови ради відкритого недержавного пенсійного фонду "Центр пенсійного забезпечення", дотримався процедури звільнення, передбаченої частиною першою статті 38 КЗпП України, та на підтвердження викладених обставин додав до позовної заяви зазначені документи.
Так, за даними матеріалів справи встановлено, що 14 липня 2021 року ОСОБА_1 надіслав на поштову адресу відкритого недержавного пенсійного фонду "Центр пенсійного забезпечення" заяву про звільнення його з посади Голови ради фонду за власним бажанням, відповідно до статті 38 КЗпП України ( а.с. 19).
03.08.2021 року на адресу місцезнаходження ТОВ «Видавничий дім «Центр фінансової інформації» ОСОБА_1 повторно надіслав заяву від 03.08.2021 року про звільнення за власним бажанням та повідомлення про призначення позачергових зборів засновників відкритого недержавного пенсійного фонду "Центр пенсійного забезпечення" на 17 серпня 2021 року та включення до порядку денного питання про припинення його повноважень та відповідно обрання Голови ради. (а.с.22-23).
Відповідно до опису вкладень до поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» 03 серпня 2021 року зазначені вище документи направлено ТОВ ««Видавничий дім «Центр фінансової інформації» за адресою: АДРЕСА_1 та вручено за довіреністю представнику останнього 10.08.2021 року (а.с. 24-25).
17 серпня 2021 року позивач видав наказ про припинення виконання своїх повноважень, тобто його трудовий договір з відповідачем відкритий недержавний пенсійний фонд «Центр пенсійного забезпечення» було розірвано (а. с. 26).
Пункт четвертий частини першої сатті 36 КЗпП України передбачає підставу припинення трудового договор, як розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39).
Частиною першою статті 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Встановлені у справі обставини, а саме: написання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням, ініціювання проведення позачергових загальних зборів із винесенням питання звільнення його з посади Голови ради фонду на порядок денний, надсилання вказаної заяви відкритому недержавному пенсійному фонду "Центр пенсійного забезпечення" та його засновнику, свідчать про те, що позивачем дотримана процедура звільнення із займаної посади - Голови ради фонду відкритого недержавного пенсійного фонду "Центр пенсійного забезпечення ".
Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.
Судом встановлено, що позивач 03.08.2021 року звернувся до відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр пенсійного забезпечення» з заявою про звільнення з посади Голови ради (керівника) відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр пенсійного забезпечення» за власним бажанням, а 17 .08.2021 року видав наказ про те, що він ОСОБА_1 з 18.08.2021 року припиняє повноваження та складає з себе обов`язки Голови ради (керівника) відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр Пенсійного забезпечення», покладені на нього відповідно до Статуту (в чинній редакції, затвердженій рішенням №1 від 28.06.2008 року) відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр пенсійного забезпечення» (а.с.26).
Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.
Судом також встановлено, що за заявою позивача від 03.08.2021 року про звільнення з посади Голови ради (керівника) відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр пенсійного забезпечення» за власним бажанням загальні збори засновників відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр пенсійного забезпечення» не були проведені, відповідно питання про звільнення позивача з посади керівника не розглядалось, рішення про звільнення позивача не приймалось.
Наразі, з метою захисту законних прав та інтересів позивача, що стосується припинення його повноважень Голови ради (керівника) відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр пенсійного забезпечення», останньому надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.
За правилами, встановленими частинами третьою та шостою статті 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.
Так, за результатами судового розгляду справи по суті, судом встановлено, що засновник відкритого недержавного пенсійного фонду "Центр пенсійного забезпечення" допустило протиправну бездіяльність, оскільки не вчинило юридично значимих дій, спрямованих на вирішення питання про оформлення припинення трудових відносин Голови (керівника) ради Фонду відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр пенсійного забезпечення», що свідчить про порушення вимог трудового законодавства і обмеження трудових прав позивача щодо можливості вільно обирати працю, як це передбачено вказаною статтею 43 Конституції України.
Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.
Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
Частиною другою статті 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Враховуючи порушення права позивача на припинення трудових відносин, обраний ним спосіб захисту судом направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України. Відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України, з урахуванням встановлених обставин справи та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин, суд вважає, що ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин з відкритим недержавним пенсійним фондом"Центр пенсійного забезпечення" на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.
Таким чином, у зв`язку з неприйняттям загальними зборами засновника відкритого недержавного пенсійного фонду "Центр пенсійного забезпечення" рішення про звільнення позивача з посади Голови ради Фонду за власним бажанням, суд приходить до висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про припинення його трудових відносин з відкритим недержавним пенсійним фондом "Центр пенсійного забезпечення" є такими, що підлягають задоволенню.
Що ж стосується вимог представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Брановицького В.В. у частині зобов`язання Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_1 , як керівника відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр пенсійного забезпечення» , то останнє не може відповідати за цими вимогами за своїм статусом, крім того не порушувало прав та інтересів позивача у частині невнесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за наявності для того відповідних підстав.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816,00 грн. у частині задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 38 КЗпП України, ст. ст. 77-83, 89, 95, 141, 259, 263-265, 268, 353-355 ЦПК України, суд,
позовні вимоги ОСОБА_1 ,від імені та в інтересах якого діє Брановицький Віктор Володимирович до відкритого недержавного пенсійного фонду «Центр пенсійного забезпечення», товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Центр фінансової інформації», відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа ОСОБА_3 про розірвання трудового договору, визнання повноважень припиненими та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії, залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк