Провадження № 6/317/42/2022
Справа № 317/206/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.

при секретарі Динис Л.Ю.

за участю:

представника позивачів ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27.07.2020 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою шляхом встановлення порядку участі діда та баби у вихованні онуки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27.07.2020 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою шляхом встановлення порядку участі діда та баби у вихованні онуки.

В обґрунтування заяви вказує, що зазначене рішення суду перебуває на примусовому виконанні в Заводському відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), АСВП № 6912327 та АСВП № 69133640, стягувачами за якими є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Неможливість забезпечення виконання рішення суду обумовлено тим, що в Україні триває збройний конфлікт через агресію Російської Федерації, через що ОСОБА_3 разом з донькою ОСОБА_6 вимушений був виїхати за межі країни, та на теперішній час знаходиться на території Швеції, де їм було надано тимчасовий прихисток строком на один рік.

Знаходження доньки за місцем мешкання у смт. Кушугум створить небезпеку її життю та здоров`ю, у зв`язку з чим вважає, що вказані обставини істотно унеможливлюють виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27.07.2020.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав заяву та просив її задовольнити з наведених вище підстав.

Представник позивачів у справі - адвокат Коломоєць І.В. проти задоволення заяви заперечувала, надала письмові заперечення в яких зазначила про те, що відповідно копії картки переселенця, виданої 01.04.2022 Шведським міграційним агентством її термін дій встановлено до 04.03.2023. Також заявником ставиться питання про неможливість виконати рішення суду у повній мірі, разом з тим вказаним рішенням встановлено можливість позивачам вільно спілкуватись із онукою, ОСОБА_7 з 08:00 до 20:00 засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток «Viber», перешкодою чому не є відсутність ОСОБА_6 на території України.

Так само вказаним рішенням суду ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , наданий додатковий день побачень із онукою ОСОБА_7 , із ночівлею, за бажанням дитини, без присутності батька. Враховуючи, що на теперішній час ОСОБА_4 також перебуває за межами України, адвокат Коломоєць І.В. вважає можливим виконання рішення суду в частині необмеженого спілкування баби та діда з онукою засобами телефонного зв`язку, та в частині можливості баби - ОСОБА_4 у побаченнях з онукою за межами країни.

Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1,3-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Суд не вважає обставиною, що істотно ускладнює виконання судового рішення факт перебування відповідача з донькою за межами країни, оскільки це не свідчить про неможливість повного невиконання рішення..

Суд погоджується з доводами представника позивачів про те, що рішення суду можливо виконати в частині вільного спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з онукою, ОСОБА_7 з 08:00 до 20:00 засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток «Viber». А також можливість ОСОБА_4 , яка також перебуває за межами України, на побачення з онукою відповідно до порядку встановленого у рішенні Запорізького районного суду Запорізької області від 27.07.2020.

Крім того, варто звернути увагу на те, що ч. 5 ст. 435 ЦПК України встановлено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Вказані приписи дають підстави стверджувати про те, що суд позбавлений можливості прийняти рішення про розстрочку або відстрочку виконання рішення, оскільки з дня ухвалення рішення справі №317/206/20 пройшло більше двох років.

Керуючись ст.ст. 260, 435 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27.07.2020 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою шляхом встановлення порядку участі діда та баби у вихованні онуки залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 01.09.2022.

Суддя Р.В. Мінгазов